Справа № 580/222/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Рідзель О.А.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року Справа № 580/222/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Шурка О.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби

у Черкаській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною відмови ГУ ДФС у Черкаській області, викладеної у листі від 08.01.2020 № 142/23-00-05-041, у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням II-ї групи інвалідності;

- зобов`язання ГУ ДФС в Черкаській області повторно прийняти заяву позивача з пакетом необхідних документів та надіслати до ДФС України висновок щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення II-ї групи інвалідності у відповідності до Закону України «Про міліцію» (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» від 13.02.2015 № 208-VIII на час виникнення спірних правовідносин, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850;

- зобов`язати ДФС України здійснити розрахунок, нарахування, та виплату позивачу вищевказаної одноразової грошової допомоги, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб станом на дату встановлення інвалідності, тобто станом на 18.12.2019.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною відмову ГУ ДФС у Черкаській області щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ-ї групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, оформленої листом від 08.01.2020 № 142/23-00-05-041;

- зобов`язано ГУ ДФС у Черкаській області повторно прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 , скласти та направити до ДФС України висновок щодо призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ-ї групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію», Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було виконано покладені на нього обов`язки під час розгляду заяви позивача про призначення йому одноразової грошової допомоги та доданих до неї документів та безпідставно і передчасно відмовлено позивачу в реалізації його права на спірну допомогу.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ГУ ДПС у Черкаській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову повністю, наполягаючи на тому, що права позивача не порушені та викладаючи обставини цієї справи і правові норми.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач проходив службу в органах податкової міліції Державної фіскальної служби України.

Вислуга років позивача для нарахування одноразової грошової допомоги станом на 27.09.2019 складає 24 роки 00 місяців 16 днів, що підтверджується копією наказу від 27.09.2019 № 39-о/пм.

Згідно зі свідоцтвом про хворобу від 19.09.2019 № 221, складеним медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області», ОСОБА_1 не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

Наказом Головного управління ДФС в Черкаській області від 27.09.2019 № 39-о/пм полковника податкової поліції Голованя С.П. - заступника начальника управління - начальника відділу організації досудового розслідування слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Черкаській області, звільнено з посади та податкової міліції ДФС України у запас Збройних Сил України з постановкою на військовий облік (військове звання солдат) за п. 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114.

18.12.2019 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності безстроково внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби (акт огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 470219).

24.12.2019 позивач звернувся до Головного управління ДФС у Черкаській області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІ-ї групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах податкової поліції ГУ ДФС у Черкаській області, відповідно до Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Листом Головного управління ДФС у Черкаській області від 08.01.2020 № 142/23-00-05-041 позивачу відмовлено у виплаті такої допомоги з тієї підстави, що працівники податкової міліції проходять службу у складі ДФС і не належать до органів внутрішніх справ.

У вказаному листі також зазначено, що проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції законодавчо не врегульовано, колишнім працівникам податкової міліції, інвалідність яких встановлено після втрати чинності Законом України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію», проводити розрахунок та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності після 07.11.2015 законні підстави відсутні, а також позивача повідомлено, що розгляд матеріалів про виплату одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції буде відновлено після законодавчого врегулювання вказаного питання.

Позивач, вважаючи порушеним своє право на отримання одноразової грошової допомоги, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законами України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-ХІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 565-ХІІ), «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ (далі - Закон № 580-VІІІ), Порядком та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707 (далі - Порядок № 707), Порядком та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі - Порядок № 850).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 356.1 статті 356 ПК України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Частиною шостою статті 23 Закону № 565-ХІІ у редакції Закону України від 13.02.2015 № 208-VІІІ передбачено, що в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Закон № 565-ХІІ втратив чинність 07.11.2015 у зв`язку з набранням чинності Законом №580-VІІІ.

При цьому, відповідно до абзацу 3 пункту 15 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VІІІ за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Частиною шостою статті 23 Закону № 565-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога у зв`язку із встановленням інвалідності призначається та виплачується в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми, Постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок № 707.

Законом № 208-VІІІ частина шоста статті 23 Закону № 565-ХІІ викладена в наступній редакції: у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання положень Закону № 208-VІІІ Кабінет Міністрів України Порядок № 850.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 850 визначено, що особам, які до набрання чинності Законом № 208-VIII мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку № 707.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 850 МВС у місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що право на отримання одноразової грошової допомоги та інших виплат, передбачених Законом № 565-ХІІ, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону № 580-VІІІ.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07.03.2018 у справі № 464/5571/16-а, від 21.06.2018 у справі № 822/31/18 та від 28.08.2018 у справі № 804/6297/17.

Таким чином, за колишніми працівниками міліції, в тому числі і податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги згідно із Законом України «Про міліцію».

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20.05.2019 у справі № 405/704/17.

Отже, призначення та виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону № 565-ХІІ здійснюється відповідно до Порядку, під час дії якого особі встановлено втрату працездатності.

При цьому, вищенаведеними правовими нормами чітко визначено порядок вирішення питання щодо призначення особі вказаної соціальної допомоги, відповідно до якого обов`язок зі складання висновку щодо виплати особі грошової допомоги та подання такого висновку до ДФС України покладено на керівника відповідного територіального управління.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач до ГУ ДФС у Черкаській області було подано відповідний пакет документів для встановлення йому інвалідності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з проходженням військової служби, однак зазначене територіальне управління відмовило позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з відсутністю підстав її здійснення колишнім працівникам податкової міліції.

Тобто, ГУ ДФС у Черкаській області не було вчинено передбачених законодавством дій, а натомість фактично вирішено питання, яке належить до компетенції ДФС, щодо наявності чи відсутності підстав для виплати такої допомоги, у зв`язку із чим порушив права позивача та вимоги чинного законодавства.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності відмови ГУ ДФС у Черкаській області у виплаті ОСОБА_1 спірної допомоги та щодо необхідності захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання ГУ ДФС у Черкаській області повторно прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 , скласти та направити до ДФС України висновок щодо призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ-ї групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, з урахуванням висновків суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що права позивача не порушені, не містять належного обґрунтування, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи і є безпідставними.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 07 липня 2020 року.

Головуючий суддя

Судді: