Справа № 500/173/20
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/173/20

25 червня 2020 рокум. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Хоменко Л.В.

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Стукало М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Національної Поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Національної поліції України в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ "По особовому складу Департаменту захисту економіки" № 411 о/с від 05.12.2019, як незаконний;

- визнати протиправним звільнення позивача зі служби в поліції та з посади оперуповноваженого міжрайонного відділу № 2 (м. Кременець) управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України;

- зобов`язати відповідача поновити позивача на службі в Національній поліції України;

- виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач, зокрема з 07.11.2015 проходив службу в поліції. Однак, наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України "По особовому складу" № 411 о/с від 05.12.2019 звільнено підполковника поліції ОСОБА_2 .П. оперуповноваженого міжрайонного відділу №2 (м. Кременець) управління захисту економіки в Тернопільській області, з 09.12.2019 за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), а саме у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Виданий оскаржений наказ позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він є учасником бойових дій та має безперервний стаж роботи в поліції 27 років, а тому поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції, а при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається, зокрема, учасникам бойових дій. Однак, відповідачем під час звільнення такої служби не було запропоновано позивачу щодо призначення його на іншу посаду, чим недотримано вимоги статті 68 Закону № 580-VIII та статті 42 Кодексу законів про працю України.

Водночас, звернув увагу на те, що після відповідної співбесіди йому ніхто не пропонував жодних посад в Національній поліції чи в УСР в Тернопільській області, а самостійно він не міг звернутись із письмовим рапортом про прийняття його на ту чи іншу посаду, так як йому не було відомо про штатний розпис і наявність вільних посад.

Ухвалою суду від 13.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 20.02.2020 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (далі - КАС).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві та поясненні (арк. справи 237-239), просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач - Департамент захисту економіки Національної поліції України (далі - ДЗЕ НПУ) в судове засідання не прибув, подав до суду відзив на позов, в якому просить розглядати справу без його участі. Водночас, відповідач у зазначеному відзиві просить відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що оскаржений наказ виданий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Додатково звернув увагу, що твердження позивача на те, що йому повинні були запропонувати ту чи іншу посаду в новоствореному Департаменті стратегічних розслідувань Національної поліції України у зв`язку з ліквідацією ДЗЕ НПУ, є хибним, оскільки правонаступників ДЗЕ НПУ не визначено, а тому останній не мав можливості перевести позивача на іншу посаду, так як ДЗЕ НПУ ліквідовано, а вся штатна чисельність скорочена. При цьому, голова ліквідаційної комісії не наділений повноваженнями щодо вирішення питань про працевлаштування попереджених про звільнення працівників в інших органах поліції.

Також зазначив, що посилання позивача на порушення ДЗЕ НПУ вимог частини другої статті 68 Закону № 580-VIII, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки нормами цієї статті не визначено обов`язку роботодавця пропонувати поліцейському посаду при скороченні посад (штатів (арк. справи 22-29)).

Водночас, у додатковому поясненні ДЗЕ НПУ звернув увагу на те, що 05.11.2019 підполковник поліції ОСОБА_1 , на якого поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" був запрошений на співбесіду в якості кандидата на посаду оперуповноваженого УСР в Тернопільській області. За результатом проведеної співбесіди позивачу було запропоновано посаду оперуповноваженого 4-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області та 03.12.2019 за № 143/55/118/01-2019 підготовлено та скеровано запит до Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо доцільності призначення позивача в Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України. Однак, зваживши всі обставини, а саме відсутність житла в м. Тернополі та за наявності вислуги років, яка дає право для призначення пенсії, ним особисто було прийнято рішення щодо звільнення у зв`язку із скороченням штатів. Крім того власноручно написаного ним рапорту на запропоновану посаду до УСР в Тернопільській області не надходило.

Водночас, у довідці начальника 2-го сектору УСР в Тернопільській області Романа Бобрика від 26.05.2020 також зазначено, що підполковник поліції ОСОБА_1 після співбесіди не висловлював бажання щодо подальшого проходження служби в УСР в Тернопільській області, а також відмовився писати та підписувати будь-які документи (рапорти, згоди) щодо подальшого проходження служби в Департаменті стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Таким чином, відповідач - ДЗЕ НПУ вважає, що позивач свідомо не скористався своїм правом працевлаштування в органах поліції після попередження його про майбутнє звільнення з ДЗЕ НПУ (арк. справи 202-204).

Представник відповідача Національної поліції України в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що з метою дотримання процедури ліквідації ДЗЕ НПУ, позивача 02.10.2019 було попереджено про звільнення зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII, згідно якої поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. Таким чином, оскарженим наказом позивача було звільнено зі служби в поліції у відповідності до пункту 4 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII, а тому ДЗЕ НПУ було дотримано процедуру звільнення позивача через скорочення штатів.

З огляду на зазначене та посилаючись на відзив на позов просила у задоволенні позовних вимог відмовити (арк. справи 61-66).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, позивач, зокрема з 07.11.2015 проходив службу в поліції на посаді оперуповноваженого міжрайонного відділу №2 (м. Кременець) управління захисту економіки в Тернопільській області, маючи спеціальне звання підполковник поліції, про що свідчить також трудова книжка позивача. Також трудовою книжкою підтверджується, та е заперечується сторонами, що позивач має безперервний стаж роботи в поліції більше 27 років (арк. справи 7).

Водночас, позивач є учасником бойових дій, про що свідчить відповідне посвідчення (арк. справи 8).

Наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України "По особовому складу" № 411 о/с від 05.12.2019 звільнено підполковника поліції Кащака Я.П. оперуповноваженого міжрайонного відділу №2 (м. Кременець) управління захисту економіки в Тернопільській області, з 09.12.2019 за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII, а саме у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів (арк. справи 6).

Згідно розписки від 09.12.2019 позивач отримав відповідні трудову книжку, військовий квиток та витяг з наказу про його звільнення (арк. справи 31).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2019 № 841 "Про ліквідацію територіального органу Національного поліції" ліквідовано як юридичну особу публічного права Департамент захисту економіки як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.

У зв`язку з ліквідацією ДЗЕ НПУ наказом Національної поліції України від 26.09.2019 № 959 "Про внесення змін до структури та штатів Національної поліції України" внесено зміни до штатів Національної поліції та скорочено всі посади Департаменту.

Наказом Національної поліції України від 23.09.2019 № 939 "Про утворення ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки" утворено ліквідаційну комісію Департаменту захисту економіки Національної поліції України (арк. справи 40).

Наказом ДЗЕ НПУ від 27.09.2019 № 755 "Про затвердження персонального складу комісії з ліквідації Департаменту захисту економіки" затверджено персональний склад ліквідаційної комісії юридичної особи публічного права ДЗЕ НПУ (арк. справи 41).

Наказом ДЗЕ НПУ від 30.09.2019 № 758 "Про затвердження Плану заходів з ліквідації Департаменту захисту економіки" затверджено План заходів, пов`язаних з ліквідацією ДЗЕ НПУ (додаток 1 (арк. справи 42)).

Відповідно до № 2.2 Плану заходів з ліквідації ДЗЕ НПУ, який є Додатком № 1 до наказу ДЗЕ НПУ від 30.09.2019 № 758, у зв`язку з ліквідацією ДЗЕ НПУ заплановано здійснити такі заходи, зокрема: здійснити заходи щодо працевлаштування вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини - інваліда та учасників бойових дій, з числа працівників Департаменту, що ліквідується шляхом звернення до Національної поліції України, служби зайнятості, тощо. При цьому, відповідальні виконавці щодо виконання заходу за № 2.2 Плану заходів з ліквідації ДЗЕ НПУ є: Сусло Г.О. та Волошин О.В., які входять у персональний склад ліквідаційної комісії юридичної особи публічного права ДЗЕ НПУ відповідно до наказу ДЗЕ НПУ від 27.09.2019 № 755 (арк. справи 41, 43-52).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що у зв`язку із ліквідацією ДЗЕ НПУ відповідальні виконавці щодо виконання заходу за № 2.2 Плану заходів з ліквідації ДЗЕ НПУ зобов`язані були здійснити захід щодо працевлаштування, зокрема, учасників бойових дій, з числа працівників ДЗЕ НПУ.

Таким чином, враховуючи те, що позивач являється учасником бойових дій та працював на момент ліквідації ДЗЕ НПУ в управлінні захисту економіки в Тернопільській області ДЗЕ НПУ, суд дійшов висновку, що на позивача поширювався зазначений План заходів з ліквідації ДЗЕ НПУ.

Водночас, відповідно до статті 68 Закону № 580-VIII у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення. Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Частиною першою статті 42 Кодексу законів про працю України визначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається, зокрема, учасникам бойових дій (пункт 5 частини другої статті 42 Кодексу законів про працю України).

Аналізуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку, що позивач мав переважне право на призначення за його згодою на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини другої статті 68 Закону № 580-VIII та статті 42 Кодексу законів про працю України, так як він є учасником бойових дій та має безперервний стаж роботи в поліції більше 27 років.

Суд встановив, що позивача 02.10.2019 було попереджено про його звільнення за два місяці до такого звільнення у зв`язку з ліквідацією ДЗЕ НПУ, про що свідчить відповідне Попередження від 02.10.2019 (арк. справи 34). При цьому, суд встановив, що відповідачем не було запропоновано позивачу у призначенні його на ту чи іншу посаду в Департаменті стратегічних розслідувань НПУ, про що зазначається позивачем, та не спростовано відповідачами.

При цьому, суд не бере до уваги довідку від 26.05.2020, у якій зазначено, що 05.11.2019 за результатом проведеної співбесіди позивачу було запропоновано посаду оперуповноваженого 4-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області, внаслідок чого 03.12.2019 за № 143/55/118/01-2019 підготовлено та скеровано запит до Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо доцільності призначення позивача в Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, оскільки така довідка складена 26.05.2020, тобто більш як через шість місяців після такої співбесіди, в тому числі і після звільнення позивача із займаної посади та постановлення ухвали про відкриття провадження у даній справі, а тому така довідка не є належним та допустимим доказом щодо запропонування позивачу відповідної посади (арк. справи 222).

Більше того, згідно пояснень позивача співбесіда з ним проводилась лише раз та лише з приводу звільнення 28.10.2019, а не 05.11.2019, як це зазначено у вказаній довідці.

Щодо скерування відповідачем запиту від 03.12.2019 за № 143/55/118/01-2019 до Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо доцільності призначення позивача в Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, суд зазначає, що відповідь на такий запит була підготовлена лише 19.12.2019 за № 2015/42-19/01-19, тобто вже після звільнення позивача зі займаної посади (дата звільнення 05.12.2019).

З огляду на викладене, відповідачем не доведено, а судом не встановлено обставин які б свідчили, що позивачу було запропоновано іншу посаду в Департаменті стратегічних розслідувань Національної поліції України на виконання заходу за № 2.2 Плану заходів з ліквідації ДЗЕ НПУ та на дотримання вимог до статті 68 Закону № 580-VIII.

Таким чином, враховуючи те, що позивач мав переважне право на призначення за його згодою на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції, так як він є учасником бойових дій та має безперервний стаж роботи в поліції більше 27 років, а також те, що позивачу протягом двох місяців після попередження про можливе його звільнення з поліції не було запропоновано іншу посаду в Департаменті стратегічних розслідувань Національної поліції України, суд дійшов висновку, що відповідач звільнив позивача з порушенням вимог статті 68 Закону № 580-VIII та статті 42 Кодексу законів про працю України, в тому числі не дотримав № 2.2 Плану заходів з ліквідації ДЗЕ НПУ, який є Додатком № 1 до наказу ДЗЕ НПУ від 30.09.2019 № 758.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 (далі КЗпП) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Оскільки, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно звільнив позивача зі служби в поліції, то останній підлягає поновленню на тій самі посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений.

Водночас, частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України (стаття 94 Закону № 580-VIII).

Відповідно до пункту 9 Порядку та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 № 260, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Згідно довідки про доходи № 147 від 20.05.2020, виданої ДЗЕ НПУ, середньоденна заробітна плата позивача складає 478,33 грн, а середньомісячна заробітна плата складає 14589,02 грн (арк. справи 191).

Час вимушеного прогулу позивача становить з 10.12.2019 по 25.06.2020, тобто 198 днів, а тому заробіток за час вимушеного прогулу становить 94709,34 грн (198 днів х 478,33 грн). Відповідно, грошове забезпечення за один місяць становить 14589,02грн.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, суд дійшов висновку, що підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України "По особовому складу" № 411 о/с від 05.12.2019 в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом чотири частини 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" підполковника поліції Кащака Ярослава Петровича (0096369) оперуповноваженого міжрайонного відділу №2 (м. Кременець) управління захисту економіки в Тернопільській області, з 09 грудня 2019 року.

Зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України поновити підполковника поліції Кащака Ярослава Петровича на посаді оперуповноваженого міжрайонного відділу №2 (м. Кременець) управління захисту економіки в Тернопільській області, з 10 грудня 2019 року.

Стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 94 709 (дев`яносто чотири тисячі сімсот дев`ять) гривень 34 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.07.2020.

Реквізити сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Департамент захисту економіки Національної поліції України, , місцезнаходження: Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601;

відповідач - Національна Поліція України, , місце знаходження: вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601.

Головуючий суддя Мірінович У.А.