Справа № 640/9125/19
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9125/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року (розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року, ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовм до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач) з вимогами про:

1) визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача з дня вступу в силу рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016, з 20 грудня 2016 року;

2) визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не перерахунку розміру пенсії позивачу за додатковими документами, поданими із заявою про перерахунок пенсії від 08 лютого 2019 року та дії, які полягають у нарахуванні та виплаті пенсії позивачу з 20 грудня 2016 року по 06 березня 2018 року без урахування грошового забезпечення в розмірі, зазначеному у довідці Служби зовнішньої розвідки України від 24 січня 2017 року №12, а з 07 березня 2018 року - без урахування грошового забезпечення в розмірі, зазначеному у довідці Служби зовнішньої розвідки України від 04 лютого 2019 року №1588;

3) зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і відповідні виплати позивачу раніше призначеної йому пенсії без обмеження максимального розміру з дня вступу в силу рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 у розмірі, встановленому з урахуванням грошового забезпечення, визначеного довідками Служби зовнішньої розвідки України від 24 січня 2017 року №12 та від 04 лютого 2019 року №1588;

4) зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу суми недоплаченої частини основного розміру раніше призначеної йому пенсії однією сумою та подати протягом 15 днів з дня набрання рішенням законної сили звіт про його виконання

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно обмежено виплати пенсії максимальним розміром, а тому відмова відповідача у приведенні призначеної пенсії у відповідність з розмірами, встановленими приписами чинного законодавства є протиправною.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії із обмеженням максимального розміру та без урахування грошового забезпечення в розмірі, зазначеному у довідці Служби зовнішньої розвідки України від 24 січня 2017 року №12.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 за його заявою від 08 лютого 2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок Служби зовнішньої розвідки України від 24 січня 2017 року №12 та від 04 лютого 2019 року №1588, з урахуванням висновків викладених у даному рішенні.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії, здійснивши виплату однією сумою.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» .

08 лютого 2019 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою, у якій просив провести перерахунок пенсії без обмежень з урахуванням розмірів грошового забезпечення, визначених довідками Служби зовнішньої розвідки України від 24 січня 2017 року та від 04 лютого 2019 року №1588.

За результатами розгляду вказаної заяви, ГУ ПФУ в м. Києві листом від 19 березня 2019 року №54869/02 повідомив про відсутність підстав для перерахунку пенсії, посилаючись на обмеження суми пенсії, встановлені вимогами законодавства, чинними на момент здійснення перерахунку.

Так, відповідач у вказаному листі зазначив наступне: у лютому 2017 року проведено перерахунок пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №718 на підставі наданої Службою зовнішньої розвідки України довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними з 01 травня 2016 року, з урахуванням посадового окладу 10 338,00 грн.; розмір пенсійної виплати після проведення перерахунку не змінився, доплата різниці пенсії відсутня; відповідно до статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» , максимальний розмір пенсій (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до набавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), зокрема, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» , не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року максимальний розмір пенсій (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду), зокрема, призначених (перерахованих) відповідно до цього Закону, не може перевищувати 10740 грн.; відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року, в період з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740,00 грн. (крім щомісячного довічного грошового утримання); пенсія в розмірі 10 740,00 грн. виплачувалась по 31 грудня 2017 року відповідно до вимог діючого законодавства; розмір пенсії ОСОБА_1 становить: з 01 січня 2018 року - 13 730,00 грн., з 01 липня 2018 року - 14 350,00 грн., з 01 грудня 2018 року - 14 970,00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально - виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» .

Статтею 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 12 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Частиною 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911, який набув чинності 01 січня 2016 року, частину п`яту статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» доповнено реченням: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень» .

У відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774, яким внесено зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» , у частині сьомій статті 43, слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

У свою чергу, рішенням Конституційного суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII зі змінами, зокрема частину сьому статті 43.

Відповідно до положень статті 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, щодо встановлення максимального розміру пенсії не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, та щодо встановлення максимального розміру пенсії, тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, не більше 10 740 грн., втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, тобто з 20 грудня 2016 року.

Щодо посилання відповідача на те, що обмеження розміру пенсії позивача регулюється Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», колегія суддів зазначає наступне.

Так, статтею 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) встановлено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу» , «Про прокуратуру» , «Про статус народного депутата України» , «Про Національний банк України» , «Про Кабінет Міністрів України» , «Про дипломатичну службу» , «Про службу в органах місцевого самоврядування» , «Про судову експертизу» , «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» , «Про наукову і науково-технічну діяльність» , «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» , «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» , «Про пенсійне забезпечення» , «Про судоустрій і статус суддів» , Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» , не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911, який набув чинності 01 січня 2016 року частину першу статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України» , «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу» , «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» , «Про наукову і науково-технічну діяльність» , «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» , «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» , «Про пенсійне забезпечення» , «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» , не може перевищувати 10740 гривень» .

Згідно пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911, дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

Матеріали справи підтверджують, що пенсію за вислугу років, позивачу призначено 18 березня 2014 року.

З аналізу наведених вище правових норм та доказів, наявних в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що обмеження максимального розміру пенсії, встановлені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911 не підлягають застосуванню до позивача, оскільки застосовуються до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року, а пенсію позивачу призначено в березні 2014 року.

Частиною третьою статті 51 Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» (далі по тексту - Постанова №718) затверджено нові розміри посадових окладів для окремих категорій посад військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, встановлена надбавка за інтенсивність служби в розмірі до 100% посадового окладу, премія відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи у межах коштів, передбачених у кошторисі на преміювання військовослужбовців та осіб начальницького складу відповідного органу, грошова допомога на оздоровлення під час надання щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення.

Умови грошового забезпечення, визначені цією постановою, застосовуються з 01 травня 2016.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі по тексту - Порядок №45), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій, проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до пункту 2 Порядку №45 державні органи у п`ятиденний термін після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, повинен повідомити про це Пенсійний фонд України, який повідомляє у п`ятиденний термін з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в областях та м. Києві про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Згідно довідки Служби зовнішньої розвідки України про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої ОСОБА_1 про те, що відповідно до Постанови №718, розмір грошового забезпечення за нормами чинними на 01 травня 2016 року за посадою заступника Голови СЗР України становить: посадовий оклад - 10 338,00 грн., оклад за військовим званням - 145,00 грн., надбавка за вислугу років (від посадового окладу та окладу за в/званням) 40% - 4 193,20 грн., надбавка за інтенсивність служби (100% від посадового окладу) - 10 338,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (20% від посадового окладу) - 2 067,00 грн., надбавка за звання державного експерта (20% від посадового окладу) - 2 067,00 грн., всього - 29 149,40 грн.

Враховуючи, що умови грошового забезпечення, визначені постановою №718, застосовуються з 01 травня 2016 року, право позивача на перерахунок пенсії виникло з 01 травня 2016 року.

У свою чергу, при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії без обмеження її граничного розміру, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому перерахунок пенсії позивачу повинен бути проведений на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, відповідно до Постанови №718, без обмеження її граничного розміру з 01 травня 2016 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача щодо нарахування та виплати пенсії позивачу із обмеженням максимального розміру пенсії та без урахування грошового забезпечення в розмірі, зазначеному у довідці Служби зовнішньої розвідки України від 24 січня 2017 року №12 є протиправними.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року №121 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №718» внесено зміни до Постанови №718, зокрема пункт 1 викладено в такій редакції: « 1. Затвердити співвідношення між посадами окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, та групами оплати праці на посадах державної служби згідно з додатком.

Посадові оклади за посадами окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, встановлюються у розмірах, зазначених у схемі посадових окладів на посадах державної служби, за групами оплати праці у державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, відповідно до співвідношення, затвердженого цією постановою.» .

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» , якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.

Оскільки, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно довідки Служби зовнішньої розвідки України про розмір грошового забезпечення за посадою заступника Голови СЗР України, виданої ОСОБА_1 з урахуванням норм встановлених постановою №718 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року №121) та постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, розмір грошового забезпечення становить: посадовий оклад - 14 500,00 грн., оклад за військовим званням - 1 620,00 грн., надбавка за вислугу років (від посадового окладу та окладу за в/званням) 50% - 8 060,00 грн., надбавка за інтенсивність служби (100% від посадового окладу) - 14 500,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (20% від посадового окладу) - 2 900,00 грн., надбавка за звання державного експерта (20% від посадового окладу) - 2 900,00 грн., премія (40% від посадового окладу) - 5 800,00 грн., всього - 50 280,00 грн.

Отже, з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.

Щодо дати з якої необхідно здійснити перерахунок пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Так, право на перерахунок пенсії у позивача виникло з дня набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, а саме з 01 березня 2018 року, а не з 07 березня 2018 року, як помилково вважає позивач.

З огляду на зазначене, позовні вимоги в частинах, що стосуються строків проведення перерахунку пенсії, а саме з дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 задоволенню не підлягають.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходит до висновку, що відмова ГУ ПФУ в м. Києві у здійсненні перерахунку розміру пенсії позивачу за його заявою від 08 лютого 2019 року є протиправною та про необхідність зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу на підставі довідок Служби зовнішньої розвідки України від 24 січня 2017 року №12 та від 04 лютого 2019 року №1588, з урахуванням висновків викладених у даному рішенні.

Враховуючи протиправність дій відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача та той факт, що позивачу виплачувалась пенсія не в повному розмірі, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві перерахувати та виплатити заборгованість з пенсії позивачу, здійснивши виплату однією сумою.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підстав іивще зазначеного, колегія суддів погоджується із висновко суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Оскільки дане рішення вимагає від ГУ ПФУ в м. Києві вчинення певних дій, суд вважає за можливе встановити для суб`єкта владних повноважень - відповідача строк для подання звіту про виконання даного рішення у п`ятнадцять днів з дня набрання ним законної сили.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній висновку, що позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль