Справа № 640/19588/19
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/553
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 липня 2020 року № 640/19588/19

За позовом ОСОБА_1

До Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

Про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

Суддя О.В .Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про

визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду роботи з 01.09.1984 по 26.02.1988, з 09.03.1998 по 30.11.1993 та призначенні пенсії за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 28.08.2019 року;

зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи з 01.09.1984 по 26.02.1988, з 09.03.1988 по 30.11.1993 відповідно до довідки, яка уточнює особливий характер роботи або умов праці, наданої Шахтою №21 м. Макіївки від 30.11.1993 № 1103 та призначити і виплачувати їй пенсію за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 28.08.2019 року, врахувавши при призначенні пенсії заробітну плату ОСОБА_1 за період її роботи з 01.01.1995 по 31.12.1999 страховим медичним брокером в Акціонерному (страховому) товаристві "Віспер" "Філіал номер 12 м. Донецька" згідно з довідкою №211 від 31.12.1999.

Ухвалою суду від 28.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження, згідно ст. 263 КАС України.

19.12.2019 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має загальний трудовий стаж 24 роки 9 місяців 22 дні, із них пільговий стаж становить 9 років 2 місяці 18 днів.

Згідно записів в трудовій книжці, її трудова діяльність є наступною:

з 01.09.1984 по 26.02.1988 - навчалася в Міському медичному училищі м. Макіївки п спеціальності "сестринское дело";

з 09.03.1988 по 30.11.1993 - працювала медичною сестрою в підземному медичному пункті Шахти №21 м. Макіївки;

з 06.12.1993 по 12.01.2000 - працювала на посаді страхового медичного брокера в Акціонерному товаристві "Вислер";

з 19.01.2000 по 31.03.2005 - працювала на посаді менеджера з продажу ДП "Харвест Мун Іст";

з 01.04.2005 по 15.11.2008 - працювала менеджером з продажу у ТОВ "Баришівська зернова компанія";

з 25.11.2008 по 23.07.2009 - виплата допомоги по безробіттю відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 № 1533-ІІІ.

09.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення їй пенсії за Списком №1 відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

28.08.2019 року листом № 190092/03 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про те, що відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності стажу не менше 26 років в період з 01.01.2019 по 31.12.2019.

Також зазначено, що надана позивачем Довідка про підтвердження наявного пільгового стажу роботи з Шахти № 21, № 1103 від 30.11.1993р. видана організацією, яка на даний час знаходиться на непідконтрольній українській території, та рекомендовано надати пільгову довідку видану організацією, яка перереєстрована на підконтрольній українській владі території або довідку з архівної установи в разі ліквідації підприємства.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає неправомірною відмову відповідача щодо не призначення пенсії на пільгових умовах з таких підстав.

Позивач зазначила, що має право на пільгову пенсію згідно Законів №1788-ХІІ та № 1058-ІV.

Відповідно до аб. 1 п. "а" ст. 13 Закону № 1788-ХІІ та аб. 1 п. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій , посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Загальний трудовий стаж позивача становить 24 роки 9 місяців 22 дні, із них пільговий становить 9 років 2 місяці 18 днів, тому вона має право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві - проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначивши про відсутність законних підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, оскільки позивач не досягла пенсійного віку, та надані нею документи не відповідають вимогам чинного законодавства.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

В силу вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин..

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону № 1058- ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 2 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" (Законом № 1788-XII).

Відповідно до п. "а" ч.1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах , і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до Списку №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах та Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад зі шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1986 року №1173, робота медичної сестри в підземному медичному пункті Шахти №21 м. Макіївки, віднесена до робіт за Списком №1.

В свою чергу, статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII, визначались види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. У відповідності до цієї норми до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації (пункт "д" частини 1).

Згідно із Законом України «Про освіту» від 23 травня 1991 року № 1060-XII професійно-технічними закладами освіти є: професійно-технічне училище, професійно-художнє училище, професійне училище соціальної реабілітації, училище-агрофірма, училище-завод, вище професійне училище, навчально-виробничий центр, центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів, навчально-курсовий комбінат, інші типи закладів, що надають робітничу професію (стаття 41).

Згідно з положеннями ст. 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" від 10.02.1998 р. № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Отже, слід зазначити, що оскільки позивач у період з 01.09.1984 по 26.02.1988 навчалася в Міському медичному училищі м. Макіївки по спеціальності "сестринское дело" та після навчання почала працювати по спеціальності, а саме медичною сестрою в підземному медичному пункті Шахти №21 м. Макіївки, то, в даному випадку, вказаний вище період повинен зараховуватися до пільгового стажу, оскільки він безпосередньо пов`язується саме із умовами праці за професією після її здобуття.

Згідно з аб. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-ХІV до страхового стажу необхідно врахувати період отримання допомоги по безробіттю за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття.

Загальний трудовий стаж позивача становить 24 роки 9 місяців 22 дні, в тому числі за Списком №1 - 9 років 2 місяці 18 днів.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з тим, що позивач не досягла пенсійного віку, та надані нею документи не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме, пільгову довідку, що дає право на призначення пенсії за Списком №1, видано організацією, яка зареєстрована на непідконтрольній українській владі території, що унеможливлює підтвердити достовірність виданої довідки та перевірити підстави її видачі.

З вказаного приводу суд зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 р. "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

У п. 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що довідки мають видаватися у разі, коли відсутні відомості в трудовій книжці про роботу особи у спірний період, що визначає її право на пільгову пенсію.

П. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" від 01.08.1992 р. № 442 встановлено, що відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до положень п. 3 зазначеної постанови проведення атестації робочих місць доручено керівникам підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання.

Аб. 2 п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. При цьому, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

На підтвердження спеціального стажу позивачем надано довідку уточнюючу особливий характер робіт або умов праці, видану Шахтою №21 м. Макіївка від 30.11.1993 за вих. № 1103, згідно з якою ОСОБА_1 працювала на Шахті №21 об`єднання "Макіїввугілля" м. Макіївки в якості підземної медичної сестри на виробництві по видобутку вугілля в підземному медпункті з 09.03.1988 по 30.11.1993.

Щодо відсутності документів, які підтверджують атестацію робочих місця за період роботи з 22.08.1992 по 30.11.1993, то слід зазначити наступне.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 затверджено Перелік непідконтрольних, а також прифронтових населених пунктів у зоні АТО.

З вказаного розпорядження слідує, що м. Макіївка Донецької області знаходиться на непідконтрольній території.

Таким чином, позивач не має можливості надати належним чином оформленні первинні документи для підтвердження спеціального трудового стажу за цей період, адже підприємство знаходиться на непідконтрольній території.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність документів, які підтверджують атестацію робочих місць за період з 22.08.1992 по 30.11.1993, у зв`язку з неможливістю їх надання, оскільки підприємство знаходиться на непідконтрольній території, не може позбавляти особу її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Між тим, трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у спірні періоди на підприємстві. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останньої за відповідними посадами повний робочий день в шахті, що дає право на пільгову пенсію.

Враховуючи вищевикладене, період роботи з 22.08.1992 по 30.11.1993 має зараховуватися до пільгового стажу позивача.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Акціонерним страховим товариством "Віспер" надано довідку № 211 від 31.12.1999 про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 (60 календарних місяців) для обчислення пенсії.

Відповідно до вказаної довідки ОСОБА_1 працювала з 06.12.1993 (наказ №47к від 06.12.1993 про прийняття на роботу) по 12.01.2000 (наказ № 243к від 12.01.2000 про звільнення) на посаді страхового медичного брокера в Акціонерному (страховому) товаристві "Віслер" "Філіал номер 12 м. Донецька". Загальна сума середньомісячного заробітку за період з 01.01.1995 по 31.12.1995 склала 16 532,84 грн. Відрахування в Пенсійний фонд України проводилися по встановленим тарифам.

Отже, як вбачається з вищевикладеного, на момент звернення до відповідача (27.08.2019р.) із заявою, позивач мала необхідний пільговий стаж на роботі зі шкідливими умовами праці та досягла відповідного пенсійного віку (50 років), що свідчить про набуття нею права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Отже, враховуючи, що позивач має повний стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, ї трудова книжка містить всі необхідні відомості для призначення пільгової пенсії за Списком № 1, посада на якій працювала позивач включена до переліку професій з шкідливими умовами праці.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Згідно з нормами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду є підстави для висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо відмови у призначенні пенсії позивачу.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, також належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Ч. 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача до суду надано детальний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, також надано копію договору про надання правової допомоги від 19.09.2019р., укладеного позивачем з Адвокатським бюро "Івана Хомича", предметом якого є надання правової допомоги Клієнту, акт приймання-передачі надання правової допомоги відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 11.10.2019 року (консультації з правових питань складають 2000,00 грн., правова оцінка та аналіз судової практики складають 2500,00 грн., збирання (отримання) доказів складає 2000,00 грн., написання позовної заяви складає 5000,00 грн., підготовка позовної заяви та копій документів до неї для направлення до суду складає 1000,00 грн., усього 12 500,00 грн.) та надано квитанції про оплату послуг згідно договору про надання правової допомоги.

Враховуючи незначну складність справи, підготовка позовної заяви очевидно не потребує великих витрат, і заявлені до стягнення витрати на правову допомогу є очевидно завищеними.

З врахуванням викладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання позивача у заявленому розмірі витрат на правову допомогу, а саме шляхом стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 139, 241-246, 257-263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду роботи з 01.09.1984 по 26.02.1988, з 09.03.1988 по 30.11.1993 та призначенні їй пенсії за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ та статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV, починаючи з 28.08.2019 р.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код 42098368) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до пільгового стажу період роботи з 01.09.1984 по 26.02.1988, з 09.03.1988 по 30.11.1993 та призначити і виплачувати їй пенсію за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 28.08.2019 року, врахувавши при призначенні пенсії заробітну плату ОСОБА_1 за період її роботи з 01.01.1995 по 31.12.1999 страховим медичним брокером в Акціонерному (страховому) товаристві "Віспер" "Філіал номер 12 м. Донецька" згідно з довідкою №211 від 31.12.1999р.

4. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код 42098368) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 768,40 грн. судового збору та судові витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 07.07.2020 р.