Справа № 359/911/20
Суддя: Борець Є. О.
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №359/911/20
Провадження №2-а/359/76/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Шеремет А.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, інспектора батальйону №4 роти №3 Управління патрульної поліції у м. Києві Шаповалової Яніни Олександрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

1. Зміст доводів пред`явленого адміністративного позову.

1.1. В січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з вказаним адміністративним позовом та посилається на те, що 24 січня 2020 року інспектор батальйону №4 роти №3 УПП у м. Києві Шаповалова Я.О. склала постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №2018693, якою вона наклала на позивача штраф в розмірі 425 гривень за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Зі змісту цієї постанови вбачається, що 24 січня 2020 року о 18 годині 39 хвилин в м. Києві на проспекті Миру, 4 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 , всупереч п.16.4. ПДР України здійснив виїзд на перехрестя, на якому утворився затор.

1.2. Однак ОСОБА_1 посилається на відсутність затору на перехресті. Він був змушений зменшити швидкість руху автомобіля у зв`язку з тим, що транспортний засіб, який рухався попереду, уповільнив рух. Позивач взагалі не зупинявся та проїхав перехрестя без створення перешкод для інших учасників дорожнього руху. Інспектор батальйону №4 роти №3 УПП у м. Києві Шаповалова Я.О. не пред`явила жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.16.4. ПДР України. Крім того, вона навіть не роз`яснювала позивачуправата не дотрималась процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

1.3. Тому ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову інспектора батальйону №4 роти №3 УПП у м. Києві Шаповалової Я.О. серії ЕАК №2018693 від 24 січня 2020 року.

2. Інформація про рух адміністративної справи.

2.1. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 4 лютого 2020 року (а.с.10-11) було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.2. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 17 червня 2020 року (а.с.31-32) було закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті.

3. Ставлення учасників судового процесу до адміністративного позову.

3.1. У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує адміністративний позов, наполягає на його задоволенні.

3.2. Інспектор батальйону №4 роти №3 УПП у м. Києві Шаповалова Я.О. подала відзив (а.с.20-24), в якому вона не визнає адміністративний позов та просить суд відмовити в його задоволенні.

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

4.1. 24 січня 2020 року інспектор батальйону №4 роти №3 УПП у м. Києві Шаповалова Я.О. склала постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №2018693 (а.с.6), якою вона наклала на позивача штраф в розмірі 425 гривень за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

4.2. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 24 січня 2020 року о 18 годині 39 хвилин в м. Києві на проспекті Миру, 4 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 , всупереч п.16.4 ПДР України здійснив виїзд на перехрестя, на якому утворився затор.

4.3. Спірні правовідносини регулюються розділом 16 «Проїзд перехресть» ПДР України, главою 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» КУпАП України.

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору.

5.1. Відповідно до п.16.4. ПДР України забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

5.2. Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

5.3. Відповідно до ст.279 цього ж Кодексу розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

5.4. Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

5.5. Відповідно до ч.3 ст.286 цього ж Кодексу за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

5.6. Згідно з п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору.

6.1. Зі змісту відеозапису, що міститься у файлі video_2020-03-12_16-20-37 (а.с.26), вбачається, що 24 січня 2020 року на перехресті, що розташовується в м. Києві на проспекті Миру, 4, утворився затор. Зокрема, в межах перехрестя перебувало чотири транспортні засоби. Водій автомобіля марки «Hyundai Accent» рухався з незначною швидкістю та бачив цю обставину. Не зважаючи на це, він не зупинився перед виїздом на перехрестя, як це зробив інший водій, який рухався праворуч, та здійснив виїзд на перехрестя. У такий спосіб водій автомобіля марки «Hyundai Accent» створив перешкоду для руху інших транспортних засобів, що рухались до нього зліва, залишивши вільною лише одну з чотирьох смуг. У судовому засіданні ОСОБА_1 особисто зізнався у тому, що вказаним водієм автомобіля марки «Hyundai Accent» був саме він, а не інша особа. Ці обставини переконливо свідчать про недотримання позивачем п.16.4. ПДР України, а також про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

6.2. Крім того, зі змісту відеозаписів, що містяться у файлах та (а.с.26), вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор батальйону №4 роти №3 УПП у м. Києві Шаповалова Я.О. роз`яснила позивачу права і обов`язки, вислухала його пояснення, а також винесла оскаржувану постанову та роз`яснила позивачу зміст допущеного ним порушення ПДР України. Ці обставини свідчать про те, що відповідач дотримавсяпроцедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченої ст.279 КУпАП.

7. Висновки суду.

7.1. З огляду на це суд вважає, що підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягненнясерії ЕАК №2018693 від 24 січня 2020 року відсутні. Тому у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 належить відмовити.

7.2. Безумовно, накладення штрафу на позивача може розцінюватись як втручання держави у право позивача на мирне володіння майном, а саме його грошовими коштами. Однак таке втручання є цілком виправданим, оскільки воно відповідає суспільному інтересу, який полягає в забезпеченні безпеки у сфері транспорту. Зокрема, недотримання ОСОБА_1 правил проїзду перехрестя призвело до виникнення аварійної ситуації, яка полягала у тому, що водії транспортних засобів, що наближались до позивача зліва, були вимушені хаотично змінювати напрямок їх руху та створювати ще один затор. Ці обставини переконливо свідчать про те, що відмова у скасуванні оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення повністю кореспондується з правилами, передбаченимип.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.242, абз.1 ч.3 ст.243, ст.246, ч.6 ст.250 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, інспектора батальйону №4 роти №3 Управління патрульної поліції у м. Києві Шаповалової Яніни Олександрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Повний текст рішення суду складений 7 липня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець