Справа № 440/2283/20
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/2283/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2020 року ОСОБА_1 (надалі також позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області (надалі також відповідач), у якій просить:
- визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області щодо встановлення за ОСОБА_1 статусу "особи з інвалідністю внаслідок війни", оформлену листом від 20 березня 2020 року А-14/01-19;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області вчинити дії щодо встановлення за ОСОБА_1 статусу "особи з інвалідністю внаслідок війни" та видачі посвідчення з написом "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни".
В обґрунтування позову позивач зазначає, що у травні 1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі автоколони з тридцяти автомобілів Миргородської САТП « 1605» «Полтаваагропромтранс», тобто був залучений до виконання даних робіт у складі формувань цивільної оборони, та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом другої групи, захворювання якого пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. У зв`язку з цим позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області із заявою про встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни на підставі п. 9 ч. 2 ч. 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та видачу посвідчення встановленого зразка. Листом Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області від 20.03.2020 ОСОБА_1 повідомлено, що поданих позивачем документів недостатньо для встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/2283/20, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач правом надання відзиву на позов не скористався.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.
Факт участі ОСОБА_1 у період з 01.05.1986 по 07.05.1986 у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС підтверджено довідкою Миргородського об`єднаного міського військового комісаріату Міністерства оборони України № 6/365 від 22.12.2017 /а.с. 9/.
Судом встановлено, що згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 30.08.2019 ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с. 6/. Відповідно до довідки МСЕК серії 7-66 ТЕ №0058061 від 29.03.2012 позивач є інвалідом другої групи з 05.03.2012, причина інвалідності захворювання пов`язане з роботами по ЛНА на ЧАЕС /а.с. 8/.
Листом № А-14/01-19 від 20.03.2020 Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради повідомило ОСОБА_1 , що наданих позивачем документів, а саме: копії довідки МСЕК № 0058061 від 29.03.2012, копії довідки військкомату № 6/365 від 22.12.2017, копії довідки № 31 від 17.04.1998 та копії Наказу № 69-х від 05.05.1986 недостатньо для встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни. Крім того, зазначено, що штаб ЦО Полтавської області як орган управління Цивільної оборони області повідомив, що не посилав жодного формування цивільної оборони в район проведення робіт для участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи /а.с. 7/.
Не погодившись з таким рішенням Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (надалі - Закон № 3551-ХІІ) до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать зокрема особи з інвалідністю з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Пунктами 7, 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 визначено, що "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім`ї загиблого" видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад за місцем реєстрації громадянина. "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.
Таким чином, умовами набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни з підстав, передбачених п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-ХІІ є, по-перше, настання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; по-друге, участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі саме формувань Цивільної оборони.
Відповідно ч. 1 ст. 10 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Положенням про Цивільну оборону СРСР, затвердженим постановою КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18.03.1976 № 1111 та Положенням про невоєнізовані формування ЦО СРСР, затвердженим наказом начальника ІДО СРСР від 06.06.1975№ 90 визначено, що формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювалися для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж, та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення.
Судом встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Разом з тим, для набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни з підстав, передбачених п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-ХІІ, окрім факту настання в особи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, необхідно встановити, що особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.
Суд оцінюючи доводи позивача про те, що цивільна оборона організовувалася в усіх населених пунктах та на всіх об`єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувалися громадяни СРСР, зокрема чоловіки у віці від 16 до 60 років, а отже позивач був залучений до ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони, виходить з наступного.
Створення цивільної оборони для виконання заходів по ліквідації аварії не означає, що до її складу автоматично залучалися усі працівники підприємств, оскільки у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС брали участь також й інші формування, які створювалися в іншому порядку, ніж невоєнізовані формування цивільної оборони.
Суд зазначає, що факт безпосередньої участі особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме в складі формувань Цивільної оборони є істотним, оскільки у іншому випадку статус особи з інвалідністю внаслідок війни на підставі п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-ХІІ поширюватиметься на всіх, хто належить до категорії осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.
Надані позивачем документи, не підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме в складі формувань Цивільної оборони, що є обов`язковою умовою для набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни на підставі п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-ХІІ.
Вказана правова позиція висловлена Касаційний адміністративним судом у складі Верховного суду в постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 756/8323/16-а (http://reestr.court.gov.ua/Review/84363040).
Відтак, матеріалами справи підтверджено, що відповідач в спірних обставинах, які викладені в позові та досліджувалися судом в межах цієї справи, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, а отже суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною відмови Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області у встановленні ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.
Зважаючи, що судом не встановлено підстав для задоволення основної вимоги про визнання протиправною відмови Миргородської міської ради Полтавської області у встановленні ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, то і вимога про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо встановлення за ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення, як похідна, є безпідставною та задоволенню не підлягає.
Інших належних та допустимих доказів на підтвердження підстав та вимог позову позивачем до суду не надано.
Отже, позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області (вул. Гоголя, 92, м. Миргород, Полтавська область, 37600, ідентифікаційний код 25167057) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Г.Ясиновський