Справа № 1.380.2019.006369
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.006369 пров. № А/857/5697/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Закарпатській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року, головуючий суддя - Гулик А.Г., ухвалене у м. Львові, повний текст якого складено 02 квітня 2020 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДПП в особі УПП в Закарпатській області, в якому просив визнати бездіяльність Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Закарпатській області щодо неналежного розгляду клопотання ОСОБА_1 про проведення службового розслідування від 30.08.2019 року протиправною; зобов`язати Департамент патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Закарпатській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 30.08.2019 року у відповідності до Закону України "Про звернення громадян", Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 за №893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного Статуту Національної поліції України".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він звернувся до відповідача із клопотанням, в якому просив провести службове розслідування за фактом зупинки автомобілів з не передбачених законом підстав. Проте, відповідач при розгляді клопотання позивача порушив вимоги законодавства, які полягають в тому, що відповідач обмежився перевіркою, яка не передбачена чинним законодавством та проведення якої не узгоджується із положеннями Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, яким затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Закарпатській області щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 30.08.2019 року; зобов`язано Департамент патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Закарпатській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 30.08.2019 року та надати достовірну, точну та повну інформацію за результатом його розгляду.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ДПП в особі УПП в Закарпатській області оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач у своєму клопотанні не запитував інформації, а лише клопотав про проведення службового розслідування. Відповідачем в повній мірі розглянуто подане клопотання, та роз`яснено, що підстави для проведення службового розслідування відсутні. Відтак відсутній факт протиправності дій відповідача у спірних правовідносинах.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 30.08.2019 року позивач звернувся до відповідача із клопотанням, в якому просив: 1) провести службове розслідування за фактом зупинки автомобілів з непередбачених законом виключних підстав зупинки, під час якого з`ясувати: а) хто зупиняв водіїв з непередбачених законом виключних підстав зупинки; б) хто віддав наказ зупиняти автомобілі; 2) притягнути до дисциплінарної відповідальності інспекторів патрульної поліції, що здійснювали зупинку та особу, що віддала їм наказ здійснювати таку (безпідставну) зупинку автомобілів, що суперечить чинному законодавству.

Листом від 01.10.2019 року № Л-488/41/15/01-2019 відповідач повідомив позивача про результати розгляду його клопотання.

01.11.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повернутися до розгляду клопотання про проведення службового розслідування з огляду на факти, наведені у вказаній заяві.

Листом від 15.11.2019 року № Л-616/41/14/03-2019 відповідач повідомив позивача про те, що його звернення розглянуто, а повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, не розглядаються.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав відповіді на питання, порушене у клопотанні позивача від 30.08.2019 року щодо осіб, які віддали наказ зупиняти автомобілі. Крім цього, відповідач не обґрунтував, з посиланням на норми відповідного законодавства, відсутність підстав для проведення службового розслідування та для притягнення відповідних осіб до дисциплінарної відповідальності.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо (ч. 3 ст. 3 вказаного Закону).

У відповідності до ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення

Так, матеріалами справи підтверджується, що гр. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із клопотанням від 30.08.2019 року щодо проведення службового розслідування за фактом безпідставної зупинки транспортних засобів 20.08.2019 року представниками Патрульної поліції Запорізької області на відрізку траси М-06 «Київ-Чоп» у селі Барвінок Ужгородського району Закарпатської області.

У відповідності до статті 14 Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

У відповідності до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом МВС України від 07 листопада 2018 року №893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктом 2 цього Порядку встановлено, що Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку; надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції»; ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень; недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу; недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування; втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження; розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом; порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів; перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено виключні підстави для проведення службового розслідування та за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

З матеріалів справи видно, що за результатами звернення позивача із клопотанням від 30.08.2019 року відповідачем проведено перевірку.

Згідно висновку вказаної перевірки, порушень в діях працівників УПП у безпосередньому виконанні ними службових обов`язків не виявлено.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що за результатами розгляду клопотання позивача від 30.08.2019 року про проведення службового розслідування відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, про що повідомив позивача, відтак відсутні підстави для визнання його бездіяльності протиправною.

Також, колегія суддів вважає помилковим висновок суду попередньої інстанції про те, що відповідач не надав відповіді на питання, порушене у клопотанні позивача від 30.08.2019 року, оскільки у поданому клопотанні позивач не зазначав про надання відповіді на конкретні питання, клопотання полягало у проведенні службового розслідування, під час якого необхідно встановити певні обставини.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, відтак такі задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Закарпатській області задовольнити, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року у справі №1.380.2019.006369 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький
Повний текст постанови складено 06.07.2020 року.