Справа № 340/1993/20
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/1993/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, просить:
- визнати незаконним Рішення про відмову у призначенні пенсії по інвалідності №18 від 25.09.2019 та скасувати;
- визнати протиправною бездіяльності у призначенні пенсії по інвалідності ІІІ групи з 27.06.2019 та пенсії по інвалідності ІІ групи з 29.11.2019;
- зобов`язати здійснити перерахунок та призначення пенсії по інвалідності ІІІ групи з 27.06.2019 та по інвалідності ІІ групи з 29.11.2019.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, відповідач в порушення норм пенсійного законодавства не проводить перерахунок його пенсії, на підставі оновленої довідки, наданої Кіровоградським обласним військовим комісаріатом.
Ухвалою суду від 29 травня 2020 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного (письмового) провадження (а.с.15).
Зазначеною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву з відповідними доказами в їх обґрунтування
У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву. Так, згідно з поданим відзивом відповідач заперечив проти позову, вказавши, що позивач з повним пакетом документів звернувся 22.04.2020 року, тому підстав для призначення пенсії з більш раннього терміну (з 27.06.2019) у пенсійного фонду немає. Тому, відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити (а.с.29-30).
Відповідно до приписів частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (частина третя статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України).
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.
Суд встановив, що згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №171986 ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності від загального захворювання з 27.06.2019 до 01.08.2020 року (а.с.14).
Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії №565422 ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності від загального захворювання з 29.11.2019 до01.01.2021 року (а.с.15).
23.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо призначення пенсії по III групі інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.35).
Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 25 вересня 2019 року № 9 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по III групі інвалідності, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №4454/03-03 від 08.10.2019 року позивача повідомлено, про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю страхового стажу, зокрема вказано, що до страхового стажу не можливо врахувати період навчання, оскільки в дипломі про навчання не зазначено період навчання, а додаток до диплому завірено печаткою канцелярії Донбаського державного технічного університету Міністерства освіти та науки Луганської народної освіти (а.с.16-17).
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.02.2020 року по справі № 404/8509/19 (провадження №2-о/404/300/19) заяву ОСОБА_1 про встановлення факту навчання на денній формі - задоволено. Встановлено факт навчання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на денному відділенні в Донбаському гірничо-металургійному інституті в період з 01.09.1988 по 31.06.1993 за спеціальністю «Автоматизація технологічних процесів і виробництв» та присвоєння кваліфікації спеціаліста інженера по автоматизації (а.с.18-20).
22.04.2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності, тому відповідач призначив позивачу пенсію по інвалідності загального захворювання з 22.04.2020року.
Не погоджуючись з таким рішенням позивач знову звернувся до Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок та призначення пенсії з часу первинного звернення.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 29.04.2020 року №893-990/Ф-03/81100/20 позивач отримав відмову, оскільки, відповідач вважає датою з якого має нараховуватись пенсія не 23.09.2019 року коли позивач вперше звернувся за призначенням пенсії, а дату 22.04.2020 р., коли позивач звернувся з повним пакетом документів .
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо призначення пенсії з 22.04.2020 року, а не з дати встановлення йому інвалідності (з 27.06.2019 року ІІІ група, з 29.11.2019 року - ІІ група), позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Стаття 23 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначає умови призначення пенсії по інвалідності.
Пенсії по інвалідності призначаються в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров`я, внаслідок: трудового каліцтва або професійного захворювання; загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства).
Відповідно до статті 24 Закону України "Про пенсійне забезпечення" залежно від ступеня втрати здоров`я інваліди поділяються на три групи. Причини і групи інвалідності, а також час настання інвалідності встановлюються органами медико-соціальної експертизи, що діють на підставі Положення про них, затверджуваного Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Згідно з частиною 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.
У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності.
У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права.
Відповідно до частини 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Згідно з пунктом 1.7 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України за № 22-1 від 25 листопада 2005 року, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Враховуючи аналіз вказаних норм права, суд зазначає, що пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії.
Таким чином, право на призначення пенсії по інвалідності з дня встановлення інвалідності виникає, якщо таке звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності, а у випадку неподання заявником всіх необхідних документів для призначення пенсії право на призначення пенсії по інвалідності з дня встановлення інвалідності виникає не пізніше трьох місяців із дня повідомлення органом, що призначає пенсію про необхідність подання додаткових документів.
Як встановив суд, позивач 23 вересня 2019 року в трьохмісячний строк з дня встановлення інвалідності звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності з дня встановлення інвалідності, однак, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №4453/03-03 від 08.10.2019 року позивача повідомлено, про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю страхового стажу, тобто виникли підстави для необхідності подання позивачем додаткових документів для призначення пенсії.
В подальшому рішенням Кіровському районному суді м. Кіровограда від 12.02.2020 року по справі №404/8509/19 (провадження №2-о/404/300/19) заяву ОСОБА_1 про встановлення факту навчання на денній формі задоволено. Вказане рішення, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, набрало законної сили 31.03.2020 року.
Однак, лише 22.04.2020 року позивач повторно звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності (а.с.61), тобто позивач у трьохмісячний строк, з дня повідомлення відповідачем про необхідність подання додаткових документів, не надав відповідачу потрібних документів.
Оскільки, позивач в трьохмісячний строк із дня повідомлення відповідачем про необхідність подання додаткових документів, позивач потрібних документів не надав, то, відповідно, у позивача відсутнє право на призначення пенсії по інвалідності з дня встановлення інвалідності.
Як наслідок, у позивача відсутнє право на отримання пенсії по інвалідності з дня встановлення інвалідності до дня призначення пенсії.
Право на отримання пенсії по інвалідності у позивача виникло з часу подання відповідачу документів, що підтверджують його трудовий стаж, з 22.04.2020, яка відповідачем призначена позивачу та виплачується.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).
Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Як свідчить зміст рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.02.2020 року, позивач був обізнаний рішення, яким йому відмовлено в призначені пенсії, однак не оскаржив його у судовому порядку. При цьому, підставою для звернення до суду було лише встановлення факту навчання на денній формі. Наведене свідчить, що позивач фактично погодився з рішенням, яким йому відмовлено у призначенні пенсії обравши інший шлях захисту своїх прав звернення до суду щодо встановлення факту навчання та подання нової заяви з повним пакетом документів.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, тому у задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні
Відповідно до ч.1 ст.72 та ч. 1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Відповідно до ч 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
На думку суду, головним управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській було доведено, що при призначені позивачу з пенсії по інвалідності відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.
Судові витрати, які підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст.ст.255, 295 КАС України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня отримання його копії. Згідно до пп.15.5 п.1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду Л.І. Хилько