Справа № 640/9940/19
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9940/19 Суддя (судді) першої інстанції: Клочкова Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Парінова А.Б.,

Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2020 року (прийняте в порядку спрощеного позовного провадження, суддя Клочкова Н.В.) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дітрейд ЛТД" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

06.06.2019 товариство з обмеженою відповідальністю "Дітрейд ЛТД" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників Державної фіскальної служби, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, яке оформлене протоколом № 1/2018 від 22.03.2018, в частині внесення/включення товариства з обмеженою відповідальністю «Дітрейд ЛТД» () до переліку ризикових платників податків;

- зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби виключити товариство з обмеженою відповідальністю «Дітрейд ЛТД» () з переліку ризикових платників.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі: визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Офісу великих платників Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, яке оформлено протоколом № 1/2018 від 22.03.2018, в частині включення/внесення товариства з обмеженою відповідальністю "Дітрейд ЛТД" () до переліку підприємств, які відповідають Критеріям ризиковості платника податків; зобов`язано Офіс великих платників Державної фіскальної служби виключити товариство з обмеженою відповідальністю "Дітрейд ЛТД" () з переліку підприємств, які відповідають Критеріям ризиковості платника податків; стягнуто з Офісу великих платників Державної фіскальної служби (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11-Г, ), за рахунок їх бюджетних асигнувань, на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Дітрейд ЛТД" () сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня нуль копійок).

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби просив скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 серпня 2019 року залишено без задоволення; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 серпня 2019 року залишено без змін.

05 березня 2020 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Дітрейд ЛТД» про ухвалення додаткового рішення суду в адміністративній справі, в якій позивач просив суд:

- ухвалити додаткове рішення по адміністративній справі №640/9940/19;

- стягнути з Офісу великих платників податків Державної податкової служби, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дітрейд ЛТД» () понесені останнім витрати на професійну правову допомогу в розмірі 42500,00 грн.

В обґрунтування поданої заяви позивач послався на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 серпня 2019 року позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Дітрейд ЛТД» задоволені повністю.

При цьому, позивач зазначив, що 30 березня 2018 року між адвокатським об`єднанням «Правова та економічна безпека» та товариством з обмеженою відповідальністю «Дітрейд ЛТД» укладено договір про надання правової допомоги, до якого 23 березня 2019 року укладено додаткову угоду №1, якою доповнено обсяг правової допомоги, яка надається адвокатським об`єднанням товариству, з визначенням вартості однієї години надання правової допомоги.

У період з 23 березня 2019 року по 01 серпня 2019 року адвокатським об`єднанням було надано товариству з обмеженою відповідальністю «Дітрейд ЛТД» професійну правову допомогу в рамках даної адміністративної справи на загальну суму 42500,00 грн., про що складений відповідний акт приймання-передачі наданих послуг.

Вказана сума, як зазначає позивач, сплачена ним у повному обсязі.

Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2020 року стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дітрейд ЛТД» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 42500,00 грн. (сорок дві тисячі п`ятсот гривень).

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням, Офіс великих платників податків Державної податкової служби (як правонаступник відповідача) подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в якій просить скасувати додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2020 та відмовити ТОВ «Дітрейд ЛТД» у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення по справі №640/9940/19 щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 42 500 грн.

В апеляційній скарзі Офіс великих платників податків Державної податкової служби вказує, що всі строки, визначені КАС України на подання таких заяв адвокатом Скок B.C., адвокатського об`єднання «Правова та економічна безпека» було пропущено.

Апелянт вказує, що на с. 2 абзацу 2 та с.3 абзацу 1 рішення визначено, що під час прийняття рішення питання про стягнення судових витрат не було вирішено, а тому слід застосувати до даного виду правовідносин ст.. 252 КАС України, і акий висновок суду не відповідає дійсності, оскільки на с. 10 у резолютивній частині рішення від 15.08.2019 по справі №640/9940/19 в п. 4 зазначено «Стягнути з Офісу великих платників податків ДФС за рахунок їх бюджетних асигнувань, на користь позивача ТОВ «Дітрейд ЛТД» сплачений судовий збір в розмірі 1921 грн.» Таким чином питання про розподіл судових витрат було повністю вирішено судом на час ухвалення рішення першої інстанції. Отже, судом першої інстанції було грубо порушено норми процесуального права, розглядаючи таку заяву поза межами процесуальних строків.

Також, апелянт вказує на неспіврозмірність розміру витрат зазначених у самій заяві обсягу виконаних робіт.

Згідно ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року № 1200 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Установлено, що Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Кабінет Міністрів України розпорядженням від 21.08.2019 року №682-р погодився з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 26, ст. 900) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску па загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

Дане розпорядження оприлюднено на офіційному сайті Кабінету Міністрів України 28.08.2019 року.

19.06.2019 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», згідно з якою постановлено утворити, як юридичні особи публічного права, територіальні органи Державної податкової служби за переліком, згідно з додатком 1, зокрема, Офіс великих платників податків ДПС, та постановлено реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком, згідно з додатком 2, у тому числі, Офіс великих платників податків ДФС реорганізовується шляхом приєднання до Офісу великих платників податків ДПС.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 537 установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби.

Відповідачем в адміністративній справі №640/9940/19 визначено Офіс великих платників податків ДФС.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби () з 05.08.2019 перебуває в стані припинення.

Разом з тим, Офіс великих платників податків Державної податкової служби () створено як юридичну особу, про що 30.07.2019 року внесено запис № 0086628.

Наказом ДПС України від 12.07.2019 року №15 затверджено Положення про Офіс великих платників податків ДПС, з якого висновується, що Офіс великих платників податків ДПС є правонаступником усіх прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДФС.

Таким чином, Офіс великих платників податків Державної податкової служби є правонаступником Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Враховуючи викладене, у зв`язку з реорганізацією органів Державної фіскальної служби України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність заміни відповідача у справі - Офісу великих платників податків ДФС його правонаступником - Офісом великих платників податків ДПС.

30.06.2020 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому ТОВ "Дітрейд ЛТД" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2020 - без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною першою, пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України передбачено, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.

Отже, статтею 252 КАС України визначені загальні положення щодо ухвалення додаткового судового рішення у випадку не вирішення судом питання про судові витрати взагалі.

Також частинами другою-п`ятою статті 252 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Згідно зі статтею134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи положення статей 134 та 139 КАС України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідних для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.

Також, законодавцем визначено процесуальний наслідок не заявлення до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат на правничу допомогу або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з момент у винесення рішення у справі. В такому випадку суд залишає заяву сторони про винесення додаткового судового рішення без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19) та постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі №520/8309/18 (провадження №К/9901/17118/19).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо врахування при вирішенні даного спору судом першої інстанції висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 10 вересня 2019 року по справі №850/1/18 (касаційне провадження №К/9901/18419/19), колегія суддів зазначає, що згідно висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 13 лютого 2019 року у справі №130/1001/17 висновки, які містяться в судових рішеннях Касаційного суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного суду.

Таким чином, у даному випадку підлягає застосуванню не висновок, що міститься в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2019 року по справі №850/1/18, а висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі №520/8309/18.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, вимога про стягнення з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань понесених позивачем судових витрат викладена у пункті 4 прохальної частини позовної заяви (а.с.21, т.1) та пункті 5 прохальної частини позовної заяви в новій редакції (а.с.77, т.1).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 серпня 2019 року, зокрема, стягнуто з Офісу великих платників Державної фіскальної служби, за рахунок їх бюджетних асигнувань, на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Дітрейд ЛТД" () сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня нуль копійок).

Інші витрати судом розподілені не були, оскільки доказів понесення таких витрат позивачем надано не було та матеріали справи не містять.

Разом з тим, докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу подано представником позивача разом з заявою про ухвалення додаткового рішення - 05 березня 2020 року, тобто, з пропуском строку, передбаченого частиною сьомою статті 139 КАС України, оскільки рішення Окружним адміністративним судом міста Києва прийнято 15 серпня 2019 року, а заява про винесення додаткового рішення з відповідними доказами понесених судових витрат на професійну правничу допомогу датована 05 березня 2020 року.

Колегія суддів, при цьому, враховує висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, згідно якого вимога щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Така ж практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

Станом на час прийняття Окружним адміністративним судом міста Києва у цій справі рішення - 15 серпня 2019 року у матеріалах справи було лише платіжне доручення №12190 від 10.06.2019 про сплату судового збору у розмірі 1921, 00 грн. та відсутні жодні докази про понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

До апеляційної скарги позивач також не долучив розрахунок понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Вже після прийняття рішення у цій справі (зокрема, і судом апеляційної інстанції) і після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого частиною 7 статті 139 КАС України, позивач подав розрахунок понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, враховуючи, що строк для подання доказів понесених у суді першої інстанції судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №640/9940/19 закінчився 20 серпня 2019 року, то вказані докази подані з пропуском строку, передбаченого чинним законодавством, а тому наявні підстави для залишення без розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному додатковому рішенні та є підставою для його скасування.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм процесуального права призвело до помилкового вирішення справи, а тому додаткове рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Дітрейд ЛТД" про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби задовольнити.

Додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2020 року щодо задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Дітрейд ЛТД" про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу - скасувати і ухвалити нову постанову, якою заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Дітрейд ЛТД" про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді А.Б. Парінов

О.О. Беспалов