Справа № 480/1497/20
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 р. Справа № 480/1497/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,

представника позивача - Джепи Г.В.,

представника відповідача - Мулик К.К.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУАЛА КЛОЖЕРС УКРАЇНА" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуала Кложерс Україна», звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків ДПС, в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДПС, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 25.02.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем проведено документальну позапланову перевірку ТОВ «Гуалл Кложерс Україна», за результатами якої складено акт №8/28-10-54-08-10/35743082 від 27.01.2020р. та прийнято податкове повідомлення рішення № від 25.02.2020 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 663584,43 грн., в тому числі за основним платежем 530867.54 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 132716,89 грн.

Позивач не погоджується з наведеним податковим повідомленням-рішенням, що обгрунтовує наступним:

Позивач стверджує, що у відповідача були відсутні підстави для проведення позапланової перевірки, відтак акт, що укладений за результатами перевірки, яка проведена в порушення п.п. 78.1.1 ст. 78 Податкового кодексу України, не може бути підставою для донарахування податкових зобов`язань податковим повідомленням - рішенням.

Також позивач стверджує, що у товариства наявні всі необхідні докази, що підтверджують реальність фінансово-господарських операцій з ТОВ «Фотон Імпульс», ТОВ «Бірмейт», ТОВ «Флексаторг». По вказаним господарським операціям було виписано та належним чином зареєстровано в Єдиному реєстрі відповідні податкові накладні. Товарно-транспортні накладні по зазначеними операціям містять всі визначені законодавством реквізити, а неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Позивач вважає, вказані докази в повному обсязі підтверджують факт поставки на адресу зазначених контрагентів товару та відповідного відображення доходу від такої поставки.

Крім того, на момент вчинення господарських правовідносин відносини відомості щодо ТОВ «Фотон Імпульс», ТОВ «Бірмейт», ТОВ «Флексаторг» були внесені до ЄДРПОУ, отже у позивача не було жодних сумнівів у правосуб`єктності зазначених юридичних осіб та осіб, що підписали первинні документи.

Акт перевірки в підтвердження нереальності операцій посилається виключно на неможливість проведення перевірки контрагентів, в зв`язку з їх відсутністю за місцезнаходженням. Позивач вважає, що відсутність контрагентів за місцем знаходження не може бути підставою для висновку про нереальність здійснення ними господарської операції

Ухвалою суду від 11.03.2020 було відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача надав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечував з огляду на наступне.

Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДПС за результатами аналізу отриманої податкової інформації на адресу позивача направлено листи - запити щодо надання інформації та документального підтвердження по взаємовідносинам з ТОВ «Фотон Імпульс», ТОВ «Бірмейт», ТОВ «Флексаторг». Позивач не надав первинні документі в повному обсязі у зв`язку з чим та за наявності обставин для проведення документальної позапланової перевірки, яка визначена п.п. 78.1.1, п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, було проведено зазначену документальну позапланову виїзну перевірку.

За результатами перевірки встановлено, що ТОВ «Гуала Кложерс Україна» виписано податкові накладні та відображено в податковому та бухгалтерському обліку фінансово-господарські операції з підприємствами з ознаками фіктивності без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об`єкту оподаткування та несплати податків по ланцюгу постачання.

Крім того, надані позивачем до перевірки первинні документи не містять всіх передбачених законодавством реквізитів.

Також відповідач стверджує, що оскільки відповідно до даних бухгалтерського обліку встановлено фактичне отримання коштів від наведених вище підприємств у сумі 2 949 264,07 грн., що є збільшенням активів підприємства, то позивач в порушення вимог законодавства занижено інші доходи на суму отриманих коштів на загальну суму 2 949 264,07 грн.

В свою чергу позивач надав суду відповідь на відзив на позов, в якій не погоджувався з позицією відповідача та наполягав на позовних вимогах.

Ухвалою суду від 04.06.2020 було закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. Також даною ухвалою задоволено клопотання представника позивача та викликано в судове засідання свідка.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі направлень, виданих Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДПС від 26.12.2019р. №71, №72 та наказу Офісу великих платників податків ДПС від 23.12.2019р. №729 від 26.12.2019р., згідно з п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України було проведено документальну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуала Кложерс Україна» за результатами якої складено акт №8/28-10-54-08-10/35743082 від 27.01.2020р. «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуала Кложерс Україна» () з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з «Фотон Імпульс» () за період січень 2019 року, ТОВ «Бірмейт» () за період травень 2019 року. ТОВ «Флексаторг» () за період липень 2019 року, та з податку на прибуток за 1 квартал 2019 року, 1 півріччя 2019 року та 9 місяців 2019 року по взаємовідносинам з вищенаведеними підприємствами» (т.1 а.с. 24 - 42, далі - акт перевірки).

За наслідками зазначеної перевірки контролюючий орган дійшов висновків, що ТОВ «Гуала Кложерс Україна» виписано податкові накладні та відображено в податковому та бухгалтерському обліку фінансово-господарські операції з підприємствами з ознаками фіктивності без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об`єкту оподаткування та несплати податків по ланцюгу постачання. Разом з тим, в акті перевірки зазначено, що оскільки відповідно до даних бухгалтерського обліку встановлено фактичне отримання коштів від наведених вище підприємств у сумі 2 949 264,07 грн., в т. ч. за 1 квартал 2019 - 1 529 568 грн., 2 квартал 2019 - 723 024,07 грн., 3 квартал 2019 - 696 672 грн., що є збільшенням активів підприємства, то ТОВ «Гуала Кложерс Україна» у порушення ст. 22, ст. 23, п.п. 134.1.1 ст.134 Податкового Кодексу України ,П(С)БО № 15 «Дохід» занижено інші доходи на суму отриманих коштів на загальну суму 2 949 264,07 грн., наслідком чого стало заниження податку на прибуток підприємств на загальну суму 530 867,54 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки, податковим повідомленням рішенням Офісу великих платників податків ДПС № від 25.02.2020 року було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 663584,43 грн., в тому числі за основним платежем 530 867.54 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 132716,89 грн. (т.1 а.с 43 - 44).

Суд не погоджується з зазначеними висновками податкового органу та вважає їх таким, що спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи суд вбачає, що позивачем (постачальник) та ТОВ «Фотон Імпульс» (покупець) було укладено договір поставки №625 від 05.12.2018 року, за яким Постачальник здійснює постачання товару - ковпачки алюмінієві на умовах FCA - склад Постачальника, АДРЕСА_1. (п. 4.4. договору). Право власності на товар, відповідно до п. 4.7 договору, переходить від Постачальника до Покупця в місці поставки, після підписання Покупцем товарно-транспортної накладної (т.1, а.с. 60 - 61).

На виконання умов договору позивачем за рахунок покупця було поставлено зазначений товар, що відображено у видаткових накладних та товарно-транспортних накладних. Перевезення товару здійснювалося ФОП ОСОБА_1 . Оплата вартості такого товару була здійснена шляхом 100 % передоплати відповідно до платіжних доручень, про що зазначено в акті перевірки та підтверджено банківськими виписками з рахунку позивача (т.1, а.с. 62 - 75). Також по першій події - оплаті товару позивачем було виписано та належним чином зареєстровано в Єдиному реєстрі податкові накладні, про що зазначено в акті перевірки.

Також між позивачем (Постачальник) та ТОВ «Бірмейт» (покупець) укладено договір поставки №262 від 23.05.2019, за яким Постачальник здійснює постачання товару - ковпачки алюмінієві на умовах зазначених в специфікаціях до договору, що є його невід`ємною частиною (п. 1,2, п. 2.1, п.5.1 договору). Специфікаціями №1 від 10 червня 2019 року та №2 від 13 червня 2019 узгоджено, що поставка здійснюється на умовах FCA -м. Суми. (Інкотермс-2010). Право власності на товар, відповідно до п. 4.8 договору, переходить від Постачальника до Покупця в місці поставки, після підписання Покупцем товарно - транспортної накладної (т.1, а.с. 80 - 86).

На виконання умов договору позивачем за рахунок покупця та рахунок постачальника було поставлено зазначений товар, що відображено у видаткових накладних та товарно-транспортних накладних. Оплата вартості такого товару була здійснена шляхом 100 % передоплати відповідно до платіжних доручень, про що зазначено в акті перевірки та підтверджено банківськими виписками з рахунку позивача (т.1, а.с. 87 - 93).

Перевезення товару за рахунок покупця здійснювалося TOB «ВМ Транс Логістик». Перевезення товару за рахунок постачальника здійснювалося ТОВ «ТЕФ Транс Мередіан» відповідно до договору - заявки №106/2 від 12 червня 2019 року. Факт перевезення, в тому числі, підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) та оплатою в повному обсязі згідно платіжного доручення №3922 від 04.07.2019 (т.1, а.с. 94 - 96).

Також по першій події - оплаті товару позивачем було виписано та належним чином зареєстровано в Єдиному реєстрі податкові накладні, про що зазначено в акті перевірки.

Крім того, позивачем (Постачальник) та ТОВ «Ромафлекс» (, в подальшому перейменовано в ТОВ «Флексаторг») (Покупець) укладено договір поставки №314 від 16.07.2019 року, за яким Постачальник здійснює постачання товару - ковпачки алюмінієві на умовах зазначених в специфікаціях до договору, що є його невід`ємною частиною (п. 1,2, п. 2.1. п.5.1 договору). Специфікацією №1 від 17 липня 2019 року передбачено, шо поставка здійснюється на умовах FСА м. Суми. (Інкотерме-2010). Право власності на товар, відповідно до п. 4.7 договору, переходило від Постачальника до Покупця в місці поставки, після підписання Покупцем товарно-транспортної накладної (т.1, а.с 97 - 102).

На виконання умов договору позивачем за рахунок покупця було поставлено зазначений товар, що відображено у видаткових накладних та товарно- транспортних накладних. Перевезення товару здійснювалося ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 та ПП «ОСОБА_4. ». Оплата вартості такого товару була здійснена шляхом 100 % передоплати відповідно до платіжних доручень, про що зазначено в акті перевірки та підтверджено банківськими виписками з рахунку позивача (т.1, а.с. 103 - 113). Також по першій події - оплаті товару позивачем було виписано та належним чином зареєстровано в Єдиному реєстрі податкові накладні, про що зазначено в акті перевірки.

Відповідно до п. 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п. 44.2. статті 44 Податкового кодексу України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що правові наслідки для платника податку наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування витрат та податкового кредиту.

При цьому, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував показники податкового обліку, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року по справі № 826/23538/15.

Під час розгляду справи судом досліджено перелічені вище первинні документи, які згідно з п. 44.1 ст.44 Податкового кодексу України, є підставою для податкового обліку та які містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення. Вказані первинні документи не містять недоліків щодо форми та за змістом, які б спростували суть господарської операції. При цьому, суд зазначає, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні даних податкового обліку, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Таким чином, суд вважає, що наведені вище первинні документи в повному обсязі підтверджують факт здійснення поставки товару в перевіреному періоді від Продавця -ТОВ «Гуала Кложерс Україна», що є безпосереднім виробником товару, на адресу покупців ТОВ «Фотон Імпульс» ТОВ «Бірмейт» та ТОВ «Флексаторг».

Суд зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України також не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів по ланцюгу постачання трудові ресурси та матеріально-технічне забезпечення були недостатніми для проведення спірних господарських операцій з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, які встановлені судами, однак не були враховані під час прийняття рішень, та свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними.

Висновки податкового органу здійснено на підставі податкової інформації, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, проте така інформація носить виключно інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є достатнім доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Суд зазначає, що акт перевірки в підтвердження нереальності операцій посилається на неможливість проведення перевірки контрагентів, в зв`язку з їх відсутністю за місцезнаходженням. Разом з тим, на момент вчинення спірних господарських операцій відомості щодо контрагентів позивача згідно Єдиного державного реєстру підприємств, установ, організацій не містили даних про відсутність цих юридичних осіб за місцем реєстрації. Крім того, за даними акту перевірки, наведені підприємства знаходились на обліку в державній податковій службі - зі станом - «0» (Основний платник).

Також в судовому засіданні судом було опитано в якості свідка ФОП ОСОБА_1 , якій підтвердив здійснення перевезення реалізованого позивачем товару.

Окремо суд зазначає, що у спірних господарських операціях позивач виступає Постачальником (продавцем) товару. Внаслідок реалізації вказаного товару контрагентам у позивача виникли податкові зобов`язання з ПДВ та дохід від реалізації готової продукції.

Судом встановлено, що по спірним господарським операціям позивачем сформовано та задекларовано податкові зобов`язання з ПДВ, суми коштів отримані від вказаних контрагентів включено до складу доходу від реалізації готової продукції, господарські операції повністю відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача, про що зазначено в акті перевірки. Отже позивач не тільки відобразив зазначені операції в бухгалтерському та податковому обліку а і нарахував, задекларував та сплатив відповідні податки з вказаних операцій.

Факт отримання позивачем коштів від зазначених контрагентів та відображення їх у складі доходу від реалізації готової продукції та нарахування ПДВ відповідачем не заперечується.

Разом з тим, контролюючий орган не визнає факт отримання вказаного доходу внаслідок реалізації товару зазначеним контрагентам та вважає, що отримані кошти повинні бути відображені не як «Дохід від реалізації продукції», а як «Інший дохід». При цьому не визнаючи отримання доходу внаслідок реалізації продукції, відповідач при розрахунку грошових зобов`язань з податку на прибуток не зменшує дохід позивача від реалізації продукції на суму коштів отриману від вказаних контрагентів, а повторно включає її до складу доходу за ознакою «Інший дохід», чим фактично спричиняє подвійне оподаткування тієї ж самої суми коштів. Також заперечуючи факт реалізації продукції позивачем, контролюючий орган ніяким чином не заперечує нарахування позивачем податку на додану вартість за вказаними операціями, що свідчить про вибірковість та не послідовність висновків податкового органу, при тому що п. 86.10 ст.86 Податкового кодексу України визначено, що в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд вважає, що висновки викладені в акті перевірки суперечать вимогам податкового законодавства, відтак позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що посилання позивача на незаконність спірної перевірки є безпідставним, оскільки наказ про її призначення позивачем не оскаржувався, контролюючий орган був допущений позивачем до перевірки, фактично перевірка була проведена та її результати відображені у відповідному акті перевірки, отже наказ про призначення спірної перевірки вичерпав свою дію.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи положення вказаних норм, суд вважає за необхідне стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУАЛА КЛОЖЕРС УКРАЇНА" за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДПС суму судового збору у розмірі 9 953,77 грн., сплаченого відповідно до платіжного доручення від 04.03.2020 року № 2210 (а.с. 15).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУАЛА КЛОЖЕРС УКРАЇНА" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС № від 25.02.2020 року щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств 11020300 на суму 663584,43 грн., в тому числі за основним платежем 530867,54 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 132716,89 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУАЛА КЛОЖЕРС УКРАЇНА" (вул. Лінійна, 18, м. Суми, 40007, ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДПС (вул. Благовіщенська, 30, м. Харків, 61052, ) суму судового збору в розмірі 9 953,77 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три гривні 77 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені, зокрема, статтею 295 цього кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено 06.07.2020 року.

Суддя В.О. Павлічек