Справа № 1.380.2019.005905
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.005905 пров. № А/857/6345/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Шевчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 1.380.2019.005905 за адміністративним позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ЛКП "Снопківське" про зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Гавдик З.В.,

час ухвалення рішення - 01.04.2020 року,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 13.04.2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просила зобов`язати гр. ОСОБА_1 - власника квартири АДРЕСА_1 , за власні кошти відновити сходовий марш в підвальному приміщенні пл.10,3 кв.м. (під літ.І), демонтувати самовільно влаштовані двері в підвальному приміщенні пл.10,3 кв.м. (під літ.І), умивальник та унітаз, підключені до них каналізаційні і водопровідні труби самовільно влаштовані в підвальному приміщенні пл.3,8 кв.м. (під літ. II) в будинку АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Балансоутримувачем цього будинку є Львівське комунальне підприємство "Снопківське". 27.05.2019 року ЛКП "Снопківське" надіслано попередження від 27.05.2019 року №241 відповідачу з проханням відновити самовільно демонтований сходовий марш у підвальному приміщені під літ. І пл.10,3 кв.м., а також демонтувати самовільно влаштовані умивальник і унітаз, двері у підвальному приміщені під літерою II пл.3,80 кв.м., і запрошено в ЛКП "Снопківське" для складання адміністративного протоколу.

03.06.2019 року ЛКП "Снопківське" складено протокол №53 про адміністративне правопорушення за ст.150 КУпАП, про те, що ОСОБА_1 , який проживає в кв. №1 самовільно демонтував сходовий марш у підвальному приміщенні під літерою І пл.10,30 кв. м., самовільно влаштував умивальник у підвальному приміщені під літ. II пл.3,80 кв.м., а також самовільно встановив двері в підвальному приміщені під літ. І пл.10,30 кв.м., чим позбавив доступ сусідів до місць загального користування більше трьох років. Виявлено 27.05.2019 року.

04.07.2019 року адміністративною комісією Галицької районної адміністрації Львівської міської ради прийнято постанову №111, відповідно до якої ОСОБА_1 самовільно демонтував сходовий марш у підвальному приміщенні під літерою І пл.10,30 кв.м., самовільно влаштував умивальнику підвальному приміщені під літ.ІІ пл.3,80 кв.м., а також самовільно встановив двері в підвальному приміщені під літ.І, чим обмежив доступ до місць загального користування мешканцям будинку АДРЕСА_1 , виявлено майстром ЛКП "Снопківське" 27.05.2019 року. Відповідно до вказаної постанови на гр. ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

12.07.2019 року ЛКП "Снопківське" надіслано попередження від 11.07.2019 року №266 відповідачу у добровільному порядку до 20.07.2019 року демонтувати самовільно влаштований умивальник, унітаз у підвальному приміщенні під літерою II пл.3,80 кв.м., двері у підвальному приміщенні під літерою II пл.3,80 кв.м., а також привести до попереднього стану самовільно демонтований сходовий марш у підвальному приміщенні під літерою І пл.10,30 кв.м.

22.07.2019 комісією ЛКП "Снопківське" проведено обстеження технічного стану підвального приміщення на АДРЕСА_1 та складено відповідний акт. Згідно з цим актом за вказаною адресою самовільно демонтовано сходовий марш у підвальному приміщенні під літерою І пл.10,30 кв.м., самовільно влаштований умивальник і унітаз у підвальному приміщені під літ.ІІ пл.3,80 кв.м., самовільно влаштовано двері в підвальному приміщені під літ.І пл.10,3 кв.м.

Вказане питання розглянуто на засіданні міжвідомчої комісії Галицького району 30.07.2019 року та вирішено: гр. ОСОБА_1 - власнику квартири АДРЕСА_1 , за власні кошти відновити сходовий марш в підвальному приміщенні пл.10,3 кв.м. (під літ.І), демонтувати самовільно влаштовані двері в підвальному приміщенні пл.10,3 кв.м. (під літ.І), умивальник та унітаз, підключені до них каналізаційні і водопровідні труби самовільно влаштовані в підвальному приміщенні пл.3,8 кв.м. (під літ.ІІ) в будинку АДРЕСА_1 (витяг із протоколу №25 §3).

16.08.2019 року в.о. голови районної адміністрації прийнято розпорядження №307 "Про відновлення сходового маршу, демонтаж дверей, умивальника та унітазу, підключених до них каналізаційних і водопровідних труб в підвальних приміщеннях будинку АДРЕСА_1 ", яким затверджено згаданий висновок міжвідомчої комісії Галицького району.

Згідно з п. 2 вказаного розпорядження відповідачам надано термін для добровільного виконання розпорядження.

Однак, відповідачем вимоги розпорядження добровільно не виконано.

Враховуючи зазначене, 20.08.2019 року ЛКП "Снопківське" надіслано відповідачу попередження від 20.08.2019 року за №282.

25.09.2019 комісією ЛКП "Снопківське" проведено обстеження та виявлено, що вимоги зазначеного розпорядження не виконано, про що складено відповідний акт.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримала надала суду додаткові пояснення, просила позов задовольнити повністю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 1.380.2019.005905 позовні вимоги задоволено частково.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що відмовляючи у задоволенні частини позовної вимоги-відновлення сходового маршу у підвальне приміщення пл. 10,3 кв.м. (під літ. І) судом першої інстанції не наведено причин такої відмови.

Просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 1.380.2019.005905 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні частково у справі, суд першої інстанції виходив з того, що ним частково враховуються аргументи наведені позивачем про зобов`язання відповідача приведення об`єкту нерухомості, щодо предмету спору, до попереднього стану.

Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.08.2019 №177182997 власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

27.05.2019 року ЛКП "Снопківське" надіслано попередження від 27.05.2019 року №241 відповідачу з проханням відновити самовільно демонтований сходовий марш у підвальному приміщені під літ.І пл.10,3 кв.м., а також демонтувати самовільно влаштовані умивальник і унітаз, двері у підвальному приміщені під літерою II пл.3,80 кв.м., і запрошено в ЛКП "Снопківське" для складання адміністративного протоколу.

03.06.2019 року ЛКП "Снопківське" складено протокол №53 про адміністративне правопорушення за ст.150 КУпАП, про те, що ОСОБА_1 , який проживає в кв. №1 самовільно демонтував сходовий марш у підвальному приміщенні під літерою І пл.10,30 кв. м., самовільно влаштував умивальник у підвальному приміщені під літ.II пл.3,80 кв.м., а також самовільно встановив двері в підвальному приміщені під літ.І пл.10,30 кв.м., чим позбавив доступ сусідів до місць загального користування більше трьох років. Виявлено 27.05.2019 року.

04.07.2019 року адміністративною комісією Галицької районної адміністрації Львівської міської ради прийнято постанову №111, відповідно до якої ОСОБА_1 самовільно демонтував сходовий марш у підвальному приміщенні під літерою І пл.10,30 кв.м., самовільно влаштував умивальнику підвальному приміщені під літ.ІІ пл.3,80 кв.м., а також самовільно встановив двері в підвальному приміщені під літ.І, чим обмежив доступ до місць загального користування мешканцям будинку АДРЕСА_1 , виявлено майстром ЛКП "Снопківське" 27.05.2019 року. Відповідно до вказаної постанови на гр. ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

12.07.2019 ЛКП "Снопківське" надіслано попередження від 11.07.2019 року №266 відповідачу у добровільному порядку до 20.07.2019 року демонтувати самовільно влаштований умивальник, унітаз у підвальному приміщенні під літерою II пл.3,80 кв.м., двері у підвальному приміщенні під літерою II пл.3,80 кв.м., а також привести до попереднього стану самовільно демонтований сходовий марш у підвальному приміщенні під літерою І пл.10,30 кв.м.

22.07.2019 комісією ЛКП "Снопківське" проведено обстеження технічного стану підвального приміщення на АДРЕСА_1 , та складено відповідний акт. Згідно з цим актом за вказаною адресою самовільно демонтовано сходовий марш у підвальному приміщенні під літерою І пл.10,30 кв.м., самовільно влаштований умивальник і унітаз у підвальному приміщені під літ.ІІ пл.3,80 кв.м., самовільно влаштовано двері в підвальному приміщені під літ.І пл.10,3 кв.м.

16.08.2019 року в.о. голови районної адміністрації прийнято розпорядження №307 "Про відновлення сходового маршу, демонтаж дверей, умивальника та унітазу, підключених до них каналізаційних і водопровідних труб в підвальних приміщеннях будинку АДРЕСА_1 , яким затверджено висновок міжвідомчої Галицького району (протокол № 25 від 30.07.2019 року § 3.

Згідно з п. 2 вказаного розпорядження відповідачу надано термін до 16.09.2019 року для добровільного виконання розпорядження.

20.08.2019 року ЛКП "Снопківське" надіслано відповідачу попередження від 20.08.2019 №282, яким зобов`язує згідно розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 307 від 16.08.2019 року в термін до 16.09.2019 року за власні кошти відновити сходовий марш в підвальному приміщенні, умивальник та унітаз, підключені до них каналізаційні і водопровідні труби, самовільно влаштовані в підвальному приміщенні в будинку АДРЕСА_1

25.09.2019 комісією ЛКП "Снопківське" складено акт про те, що з виходом за адресою відповідача , власник квартири № 1 гр. ОСОБА_1 не виконав розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 307 від 16.08.2019 року, про відновлення сходового маршу, демонтаж дверей, умивальника та унітазу, підключених до них каналізаційних і водопровідних труб в підвальних приміщеннях будинку АДРЕСА_1 .

Позивач звернувся з позовною заявою та просить суд зобов`язати відповідача за власні кошти відновити сходовий марш в підвальному приміщенні, здійснити демонтаж дверей, умивальника, унітазу, підключених до них каналізаційних і водопровідних труб в підвальних приміщеннях будинку АДРЕСА_1 .

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.1.1 Положення про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Львівської міської ради від 01.11.2016 №977 (далі - Положення №977) Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (надалі - районна адміністрація) є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали Львівської міської ради від 26.05.2016 № 505 "Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів", утвореним відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

У вказаному Положенні передбачені повноваження Галицької районної адміністрації, до яких, зокрема, належать:

- здійснення контролю за утриманням будинків (квартир), які належать громадянам (п.4.34.);

- звернення до судових органів з позовними заявами, скаргами щодо справ про виселення громадян з жилих приміщень, у яких вони незаконно проживають; визнання осіб такими, які втратили право на користування жилими приміщеннями; щодо фактів самочинного будівництва; з інших справ, які виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень (п.4.66.).

Як орган місцевого самоврядування позивач відповідно до ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" правомочна розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, вказаним та іншими законами до їх відання.

У ст. 30 вказаного Закону передбачено, зокрема, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Чинне законодавство передбачає перелік об`єктів, що утворюють житловий фонд.

Відповідно до ст. 4 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", можна зробити висновок, що Державний житловий фонд, окрім іншого, - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд.

У ст. 16 ЖК Української РСР до компетенції виконавчих органів місцевих рад віднесено здійснення державного контролю за використанням і схоронністю житлового фонду (ч. 1 ст. 30); керування житловим господарством, забезпечення правильної експлуатації і схоронності жилих будинків, що є у віданні Ради, організація їх капітального і поточного ремонту.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що виконавчий орган органу місцевого самоврядування - Галицька районна адміністрація Львівської міської ради - у межах своїх повноважень має право на звернення до суду про демонтаж самочинного будівництва для забезпечення правильної експлуатації та схоронності вказаного майна згідно з делегованими Львівською міською радою повноваженнями.

Згідно з ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.5 ст.319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

2. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

2. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

3. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

4. Власність зобов`язує.

5. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

6. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

7. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

8. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Відповідно до ст. 152 ЖК України, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Згідно Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року за N 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за N 927/11207:

Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване в установленому законом порядку.

Згідно п. 1.4. цих же Правил, умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень:

1.4.1. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

1.4.2. Переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

1.4.4. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

1.4.5. Для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи:

- копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення;

- копія поверхових планів, завірених в установленому порядку;

- проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку;

- згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

1.4.6. Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку.

Підставою для приведення до попереднього стану підвального приміщення позивач в розпорядженні та позовній заяві зазначає відсутність дозвільних документів та захоплення місць загального користування.

Згідно ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

2. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

3. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

4. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

5. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

6. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене.

7. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Отже, враховуючи вказане вище, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо зобов`язання ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за власні кошти привести підвальне приміщення по АДРЕСА_1 до попереднього стану, а саме демонтувати самовільно влаштовані двері в підвальному приміщенні пл.10,3 кв.м. (під літ.І), умивальник та унітаз, підключені до них каналізаційні і водопровідні труби самовільно влаштовані в підвальному приміщенні пл.3,8 кв.м. (під літ. II), відновити сходовий марш в підвальному приміщенні пл. 10,3 кв.м. (під літ.І) в будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до частини 1 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (частина 2 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити позов.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 1.380.2019.005905 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за власні кошти привести підвальне приміщення по АДРЕСА_1 до попереднього стану, а саме демонтувати самовільно влаштовані двері в підвальному приміщенні пл.10,3 кв.м. (під літ.І), умивальник та унітаз, підключені до них каналізаційні і водопровідні труби самовільно влаштовані в підвальному приміщенні пл.3,8 кв.м. (під літ. II), відновити сходовий марш в підвальному приміщенні пл. 10,3 кв.м. (під літ.І) в будинку АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Р. Б. Хобор
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 07.07.2020 року