Справа № 810/2065/18
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2065/18 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

При секретарі: Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Києво-Святошинського відділення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 01.07.2017 №53 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку з 01.07.2017.

Позов обґрунтовано тим, що податкові зобов`язання з єдиного податку за 2015-2017 роки ним були сплачені в порядку та строки визначені законом, тому вважає безпідставним донарахування йому суми єдиного податку або ж штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного податку, і як наслідок відсутність підстав для анулювання свідоцтва платника єдиного податку.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 01.07.2017 № 53 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.

В апеляційній скарзі, Головне управління Державної податкової служби у Київській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки з інтегрованої картки платника ІС «Податковий кодекс» ФОП ОСОБА_1 у зв`язку з несплатою у повному обсязі єдиного податку протягом двох послідовних кварталів виник податковий борг, тому контролюючим органом правомірно винесено рішення про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що податковим органом не було надано суду першої інстанції доказів щодо нарахування податкового боргу позивачу шляхом надсилання податкових повідомлень-рішень та податкових вимог, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини другої ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у силу вимог частини четвертої ст. 229 КАС України, оскільки сторони у судове засідання не з`явились.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець 15 квітня 2015 року, основним видом діяльності позивача за КВЕД 70.22 є: консультування з питань комерційної діяльності й керування.

30 червня 2017 року головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків і зборів фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Києво-Святошинського відділення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на підставі пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України проведено перевірку щодо порушення умов перебування платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування ФОП ОСОБА_1 , вході якої встановлено факт несплати позивачем протягом двох послідовних кварталів податкових зобов`язань по єдиному податку на суму 465 грн. 90 коп.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт №53/10-36-13-05/НОМЕР_1 від 30.06.2017 (далі - Акт перевірки), в якому зафіксовано порушення позивачем вимог абзацу 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України.

На підставі Акта перевірки відповідачем винесено рішення від 01.07.2017 № 53 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту наявних у справі копій річних податкових декларацій позивача за 2015 - 2016 роки, податкових декларацій за перший квартал, півріччя та три квартали 2017 року та податкових декларацій за перший квартал 2018 року не вбачається жодних відомостей на підтвердження факту наявності у позивача протягом двох послідовних кварталів податкового боргу по сплаті єдиного податку на суму 465 грн. 90 коп, тому підстави для анулювання реєстрації позивача, як платника єдиного податку та прийняття з цих підстав оскаржуваного рішення від 01.07.2017 №53 - відсутні.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно положеннями п. 3 пункту 299.10. статті 299 Податкового кодексу України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 підпункту 298.2.3. пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Згідно пункту 300.1 статті 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Відповідно до пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Зміст наведеної правової норми дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої групи у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому, реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 21 травня 2020 року у справі № 820/5346/17.

Як вбачається з матеріалів справи, несплата позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання з єдиного податку протягом двох послідовних кварталів встановлена контролюючим органом на підставі аналізу даних ІС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника.

Враховуючи, що оскаржуване рішення про анулювання реєстрації позивача, як платника єдиного податку, відбулось саме 01.07.2017 (тобто у третьому кварталі 2017 року), тому позивач повинен був мати заборгованість станом на перше січня та перше квітня 2017 року.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції зі змісту наявних у справі копій річних податкових декларацій позивача за 2015 - 2016 роки, податкових декларацій за перший квартал, півріччя та три квартали 2017 року та податкових декларацій за перший квартал 2018 року не вбачається жодних відомостей на підтвердження факту наявності у позивача протягом двох послідовних кварталів податкового боргу по сплаті єдиного податку на суму 465 грн. 90 коп.

При цьому, контролюючим органом не вказано на будь-яку невідповідність поданих декларацій приписам п.п. 48.3 і 48.4 ПК України, що є підставою для неприйняття таких документів.

Зазначення у інтегрованій картці позивача згідно даних АІС «Податковий блок» недоїмки у сумі 465 грн. 90 коп. не є належним доказом існування у позивача податкового боргу, оскільки факт порушення податкових зобов`язань встановлюється відповідною перевіркою, за результатами якої складається акт.

Втім, у наявному у матеріалах справи Акті перевірки від 30.06.2017 не визначено обставин, які стали підставою для наявності у позивача боргу на суму 465 грн. 90 коп.

Контролюючим органом під час проведення перевірки не встановлено фактів неподання податкових декларацій та/або несплати позивачем єдиного внеску у встановлений строк.

При цьому, позивач заперечує проти існування відповідної заборгованості.

Крім того, в силу положень пункту 59.1 статті 59 ПК України відповідач зобов`язаний був надіслати позивачу податкову вимогу про сплату боргу в сумі 465 грн. 90 коп. у спосіб, визначений ПК України, втім вказаних дій контролюючим органом ним здійснено не було.

Враховуючи, що податковим органом не надано суду доказів щодо нарахування зазначеного податкового боргу позивачу шляхом формування податкових повідомлень-рішень та податкових вимог та зі змісту облікової картки платника податків не вбачається на якій саме підставі виник такий податковий борг у позивача, тому підстави для анулювання реєстрації позивача, як платника єдиного податку та прийняття з цих підстав оскаржуваного рішення від 01.07.2017 №53 - відсутні.

Отже, висновок суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення позову є правильним та таким, що відповідає приписам законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук