Справа № 9901/78/20
Суддя: Прокопенко Олександр Борисович
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2020 року

м. Київ

Справа № 9901/78/20

Провадження № 11-158заі20

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Прокопенка О. Б.,

суддів Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Рогач Л. І., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Представництво Організації Об`єднаних Націй в Україні, про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної та матеріальної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 квітня 2020 року (судді Дашутін І. В., Єресько Л. О., Жук А. В., Мельник-Томенко Ж. М., Шишов О. О.),

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. подала до Верховного Суду як суду першої інстанції позовну заяву, в якій просила:

- зобов`язати Верховну Раду України усунути бездіяльність - вжити дії щодо усунення проявів дискримінації жінок у сесійній залі парламенту та заборонити всім державним службовцям вживати алкоголь і психотропні речовини на робочому місці;

- зобов`язати Верховну Раду України дати оцінку діям державного службовця ОСОБА_2 , який на робочому місці 17 березня 2020 року умисно здійснив наругу над жінками;

- стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду в розмірі зарплати народного депутата України;

- зобов`язати народних депутатів України виконувати статтю 2 Конвенції ООН, а саме: «вживати відповідних законодавчих та інших заходів, включаючи санкції там, де це необхідно, що забороняють будь-яку дискримінацію щодо жінок; вживати всіх відповідних заходів, включаючи законодавчі, щодо зміни або скасування чинних законів, постанов, звичаїв і практики, що являють собою дискримінацію щодо жінок»;

- витребувати у відповідача стенограму виступу депутата ОСОБА_2 від 17 березня 2020 року.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 27 березня 2020 року позовну заяву залишив без руху з підстав її невідповідності вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) та надав 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 23 квітня 2020 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС позовну заяву повернув ОСОБА_1 у зв`язку з неусуненням недоліків, вказаних в ухвалі цього суду від 27 березня 2020 року.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції положень норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 квітня 2020 року та направити справу на новий розгляд.

Від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та наведені в апеляційній скарзі, відзиві на неї та запереченнях на відзив доводи, Велика Палата Верховного Суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Положеннями статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно із частиною четвертою статті 22 КАС Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Форма та зміст позовної заяви закріплені у статті 160 КАС.

Згідно із частиною першою статті 160 КАС у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9, 11 частини п`ятої статті 160 КАС у позовній заяві зазначаються, зокрема: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно із частиною першою статті 169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною другою цієї статті визначено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Так, ухвалою судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду

від 27 березня 2020 рокупозовну заяву залишено без руху, оскільки позивачкою не наведено обґрунтований розрахунок суми морально-матеріальної шкоди, про яку заявлено у позовних вимогах, не обґрунтовано порушення оскаржуваною бездіяльністю її прав, свобод та інтересів, не надано власного письмового підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, не викладено обставини, якими позивачка обґрунтовує вимогу щодо зобов`язання Верховної Ради України заборонити всім державним службовцям вживати алкоголь і психотропні речовини на робочому місці, не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини, а також того, яким чином рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки третьої особи - Представника ООН Осната Лубрані, що відповідно до статті 49 КАС є підставою для її залучення.

На усунення вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліків, позивачка подала уточнення позову в новій редакції, у якій відповідачем вказано Верховну Раду України, а третьою особою - Представництво ООН в Україні.

Позовні вимоги в уточненому позові ОСОБА_1 сформулювала так:

- зобов`язати Верховну Раду України усунути бездіяльність і вжити дії щодо усунення проявів ворожнечі, ненависті і терору від народних депутатів України та заборонити всім державним службовцям Верховної Ради України вживати алкоголь і психотропні речовини на робочому місці;

- зобов`язати Верховну Раду України дати оцінку діям державного службовця ОСОБА_2 , який на робочому місці у Верховній Раді України 17 березня 2020 року умисно здійснив наругу над Україною;

- стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду в розмірі зарплати народного депутата України;

- витребувати у відповідача стенограму виступу народного депутата України ОСОБА_2 від 17 березня 2020 року;

- зобов`язати СБУ надати справу № 0001370 народного депутата України ОСОБА_2 ;

- здійснити оцінку закликів і дій народного депутата України ОСОБА_2 на відповідність вимог діючих в Україні Конвенцій ООН, із залученням міжнародних експертів ООН, ОБСЄ.

Однак, мотивувальна частина уточненої позовної заяви та зміст наведених позовних вимог не дають підстав для висновку про виправлення недоліків позовної заяви, на які було обґрунтовано вказано в ухвалі суду першої інстанції від 27 березня 2020 року.

З огляду на викладене Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, дійшовши правильного висновку, що ОСОБА_1 не усунула недоліки позовної заяви, оскаржуваною ухвалою повернув її позивачці, як того вимагає пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС.

За правилами статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, а наведені скаржницею доводи не спростовують викладених у судовому рішенні висновків, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалуКасаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 квітня 2020 року - без змін.

Керуючись статтями 169, 266, 315, 316, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. Б. Прокопенко
Судді:Т. О. АнцуповаВ. С. Князєв
С. В. БакулінаЛ. М. Лобойко
Ю. Л. ВласовН. П. Лященко
М. І. ГрицівЛ. І. Рогач
Д. А. ГудимаО. С. Ткачук
Ж. М. ЄленінаВ. Ю. Уркевич
О. С. ЗолотніковО. Г. Яновська
О. Р. Кібенко