Справа № 160/13239/19
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняСітайло О.В.
представник позивача представник відповідача представник відповідача Іващенко Т.В. Тоцька Г.В. Величко О.В.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків ДПС (далі - відповідач), в якому просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним своєчасно було направлено податкові накладні для реєстрації, а саме 15.01.2019 року, втім, через некоректну роботу електронних сервісів податкового органу, податкові накладні фактично зареєстровані пізніше, а саме із пропущенням граничного строку для реєстрації податкових накладних.
Враховуючи означене, позивач вказує, що пропущення строку реєстрації податкових накладних сталось не з вини Товариства, а тому застосування штрафних санкцій до нього є протиправним, безпідставним та необґрунтованим.
Ухвалою суду від 27.12.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
21.01.2020 року на адресу суду надійшов письмовий відзив на позов, у якому представник відповідача повідомив, що оскаржуване повідомлення-рішення правомірно винесено контролюючим органом за наслідками проведення камеральної перевірки Товариства. Посилання позивача щодо наявності підстав для звільнення його від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому просив в задоволенні позову відмовити.
29.01.2020 року на адресу суду від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій підтримано правову позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що доводи відповідача, викладені у відзиві, є безпідставними, такими, що не підкріплені жодними належними доказами і не відповідають нормам чинного законодавства.
04.02.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких було підтримано позицію, викладену у відзиві, та зазначено, що відповідь на відзив позивача жодним чином не спростовує суті виявлених порушень.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та у письмовій відповіді на відзив, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на письмовий відзив та на заперечення на відповідь на відзив, що містяться в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просили відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що відповідачем Офісом великих платників податків ДПС проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації ТОВ «Комфі Трейд» податкових накладних.
За результатами камеральної перевірки було складено акт №119/28-10-50-06-36962487 від 15.11.2019 року.
Перевіркою встановлено порушення строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме в порушення п. 201.10 ст.201 ПК України підприємством допущена затримка реєстрації податкових накладних до 15 календарних днів із сумою ПДВ в розмірі 1 426 339,89 грн., із 16 до 30 календарних днів із сумою ПДВ в розмірі 2054,93 грн., із 61 до 365 календарних днів із сумою ПДВ в розмірі 1859,34 грн.
Так, правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, винесеного Офісом великих платників податків ДПС, є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Так, пунктом 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Системний аналіз статті 201, пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України, необхідна наявність таких складових як: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю); податкова накладна повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Приписами статті 195 Податкового кодексу України визначено перелік операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою та статті 197 Податкового кодексу України визначено перелік операцій, звільнених від оподаткування.
Як видно з акта перевірки №119/28-10-50-06-36962487 від 15.11.2019 року, контролюючим органом встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.
Щодо розрахунків коригування №9000156 від 31.12.2017 року, №9000159 від 31.12.2017 року, №9000140 від 20.10.2017 року, №9000098 від 20.12.2018 року, №9000097 від 17.12.2018 року, №9000099 від 28.12.2018 року, суд зазначає про таке.
Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 №557 (далі - Порядок №557), визначено основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб`єктами електронного документообігу.
Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №557, перша квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання; друга квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі, затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу (адресатом) за результатами ідентифікації, обробки електронного документа та засвідчує факт і час приймання (неприймання) чи реєстрації такого електронного документа.
Таким чином, саме в момент отримання квитанції про реєстрацію електронного документа, податкова накладна може вважатися зареєстрованою.
Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Порядку №557, перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня. У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 10 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається електронна печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі.
Суд звертає увагу, що якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.
Пунктом 12 розділу ІІ Порядку №557 визначено, що не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, якщо інше не встановлено законодавством та цим Порядком, формується друга квитанція.
Друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції).
Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246), визначено механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 2 Порядку №1246, операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.
Відповідно до пункту 3 Порядку №1246, операційний день триває в робочі дні з 0 до 23-ї години (реєстрація ПН/РК, які направлялись на реєстрацію у період до 24.03.2018 року) та з 8-ї до 20-ї години (реєстрація ПН/РК, які направлялись на реєстрацію у період з 24.03.2018 року).
Відповідно до вимог п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п.п. 13-14 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (п. 15 Порядку №1246).
Таким чином, належним доказом реєстрації податкової накладної (наміру її реєстрації), з урахуванням положень пункту 201.10 статті 201 ПК України та Порядку № 1246, є квитанція про прийняття податкової накладної, про неприйняття їх в електронному вигляді або про зупинення її реєстрації із зазначенням причин, які надсилаються протягом операційного дня.
Як свідчать матеріали справи, позивачем 15.01.2018 року та 15.01.2019 року було відправлено на реєстрацію розрахунки коригування №9000156 від 31.12.2017 року, №9000159 від 31.12.2017 року, №9000140 від 20.10.2017 року, №9000098 від 20.12.2018 року, №9000097 від 17.12.2018 року, №9000099 від 28.12.2018 року (кінцевий термін реєстрації - 15.01.2018 року та 15.01.2019 року відповідно).
Також, як встановлено судом, квитанції про неприйняття розрахунків коригування були складені на наступний операційний день, 16.01.2018 року та 16.01.2019 року відповідно (окрім розрахунку коригування №9000140 від 20.10.2017 року, за яким було надіслано квитанцію про неприйняття документу у той же операційний день).
Втім, як зазначається відповідачем, податкові накладні не вважаються зареєстрованими автоматично, оскільки контролюючим органом не могло бути надіслано квитанцію про прийняття чи неприйняття податкової накладної до моменту її фактичної доставки до поштової скриньки Державної фіскальної служби України.
При цьому, суд окремо звертає увагу на той факт, що позивачем не надано належних доказів для підтвердження реєстрації вказаних в акті перевірки податкових накладних в межах строків визначених приписами пункту 201.10 статті 201 Податкових кодексом України, оскільки, надані позивачем копії повідомлень про відправлення податкових накладних/розрахунків коригування на реєстрацію не підтверджують факт реєстрації податкових накладних Товариства.
Як вже встановлювалося судом, дійсно, квитанції контролюючого органу не було надіслано протягом операційного дня.
Втім, ці квитанції є саме підтвердженням того факту, що в будь-якому разі, означені вище розрахунки коригування, не були б зареєстровані вчасно, оскільки відповідно до таких квитанцій про неприйняття до реєстрації розрахунків коригування, чітко встановлено, що в них містяться помилки, що в свою чергу підтверджується та не заперечується позивачем.
Відтак, суд акцентує увагу саме на тій обставині, що означені розрахунки коригування за будь-яких обставин не могли бути зареєстровані вчасно, оскільки мали помилки, що, як наслідок, виключає можливість їх реєстрації, саме в день відправлення на реєстрацію до ЄРПН, тобто 15.01.2018 року та 15.01.2019 року відповідно.
При цьому, суд вказує, що у матеріалах справи відсутні докази вчасності направлення саме виправлених розрахунків коригування.
Щодо податкових накладних №9005984, 9005985, 9005986, 9005987, 9005988, 9005989 від 31.12.2018 року, суд вказує про таке.
Як вже встановлювалося судом та зазначалося вище, законодавством чітко визначено порядок оформлення, подачі, прийняття та реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування. При цьому, ведення Єдиного реєстру податкових накладних здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, а саме ДФС України, на яку покладено обов`язок прийняття, реєстрації та обробки податкових накладних, поданих в електронному вигляді платником податків. Підставою для відмови у прийнятті податкових накладних в електронному вигляді може бути лише порушення їх формування у відповідності до податкового законодавства України.
Як стверджує позивач, із посиланням на копії доказів (скріншоти із програми medoc), ним направлялись податкові №9005984, 9005985, 9005986, 9005987, 9005988, 9005989 від 31.12.2018 року на реєстрацію до ЄРПН - 15.01.2019 року.
Так, позивач зазначає, що за означеними податковими накладними, які було направлено на реєстрацію 15.01.2019 року не надійшла будь-яка інформацію щодо реєстрації/відмови у реєстрації чи зупиненні реєстрації таких податкових накладних у відведений для цього час, тобто протягом операційного дня.
Як видно з матеріалів справи, 17.01.2019 року та 21.01.2019 року позивачем направлялись листи до Офісу великих платників ДФС та до Дніпропетровського управління Офісу великих платників ДФС щодо інформації про стан направлених на реєстрацію податкових накладних №9005984, 9005985, 9005986, 9005987, 9005988, 9005989 від 31.12.2018 року.
Так, листом ДФС України від 30.01.2019 року за №4881/6/99-99-09-07-02-15 та листом ДФС України від 05.02.2019 року за №5719/6/99-99-09-07-02-15 надано відповідь позивачу на його листи від 17.01.2019 року та 21.01.2019 року та зазначено, що податкові накладні №9005984, 9005985, 9005986, 9005987, 9005988, 9005989 від 31.12.2018 року до ДФС 15.01.2019 року на реєстрацію не надходили. Такі податкові накладні зареєстровано 22.01.2019 року.
Відтак, суд, встановивши такі обставини справи, погоджується із висновками відповідача про порушення граничного строку реєстрації по податковим накладним №9005984, 9005985, 9005986, 9005987, 9005988, 9005989 від 31.12.2018 року, оскільки дійсно, з наданих до суду доказів позивачем (скріншоти із програми medoc) видно, що останнім нібто направлено на реєстрацію спірні податкові накладні 15.01.2019 року, втім, зі змісту наданих до суду скріншотів, неможливо встановити чи з`ясувати факт отримання ДФС таких податкових накладних для реєстрації, саме 15.01.2019 року (граничний термін реєстрації спірних податкових накладних).
Крім того, суд зазначає, що позивачем не здійснено повторних спроб для направлення на реєстрацію податкових накладних №9005984, 9005985, 9005986, 9005987, 9005988, 9005989 від 31.12.2018 року, саме 15.01.2019 року.
При цьому суд наголошує, що повторну спробу реєстрації означених накладних позивачем здійснено тільки 22.01.2019 року, яка і була успішною, що також підтверджується скріншотами із програми medoc, наданих позивачем.
Відповідно до пункту 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Мінфіну України від 31.12.2015 року № 1307, не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номеру.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається впродовж податкового дня.
Отже, суд зазначає, що в матеріалах справи містяться відомості з яких видно порушення граничного терміну реєстрації по податкових накладних №9005984, 9005985, 9005986, 9005987, 9005988, 9005989 від 31.12.2018 року.
Таким чином, подання до податкового органу (повторно поданих) розрахунків податкових зобов`язань жодним чином не позбавляє позивача відповідальності за порушення терміну реєстрації вказаних податкових накладних.
Щодо розрахунків коригування №9000042, №9000055, №9000054, №9000053, №9000052, №9000051 від 31.12.2018 року, суд вказує на наступне.
Для підтвердження або спростування доводів позивача про невиконання відповідачем вимог ПК України та Порядку №1246 щодо надіслання позивачу в електронній формі підтвердження про прийняття або неприйняття спірних розрахунків коригування до завершення операційного дня 15.01.2019 року, суду необхідно дослідити відповідні докази.
При цьому позивач не заперечує факту отримання від ДФС 15.01.2019 року квитанцій №1 з відмовою у прийнятті спірних розрахунків коригування.
Позивач також долучив до справи повідомлення від ДФС про неприйняття розрахунків коригування з аналогічних причин, які було доставлено до ДФС також 15.01.2019 року.
Отже, як встановлено судом, в матеріалах справи наявні копії електронних листів в адрес позивача від 15.01.2019 року з квитанціями №1 про неприйняття спірних розрахунків коригування, а також копії з квитанціями №1, яка сформовані 21.01.2019 року про прийняття спірних розрахунків коригування.
Наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що по кожній з трьох спроб позивача зареєструвати 15.01.2019 року спірні розрахунки коригування, ДФС до завершення операційного дня 15.01.2019 року сформувало та направило на електронну адресу позивача квитанції №1 про неприйняття таких розрахунків коригування, а їх реєстрація відбулась з четвертої спроби, яка мала місце 21.01.2019 року.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами факт невиконання відповідачем вимог ПК України та Порядку №1246 щодо надіслання позивачу в електронній формі підтвердження про прийняття або неприйняття спірних розрахунків коригування до завершення операційного дня 15.01.2019 року.
В той же час, матеріалами справи підтверджено, а позивачем не спростовано, що відповідач підтвердив виконання вказаного обов`язку копіями трьох електронних листів від 15.01.2019 року.
Також суд звертає увагу, що обставини реєстрації 15.01.2019 року в ЄРПН розрахунків коригування №9000042, №9000055, №9000054, №9000053, №9000052, №9000051 від 31.12.2018 року, а саме підстави та обґрунтування відмови у реєстрації не повинні впливати на вирішення даного спору.
А, тому, суд погоджується із висновками контролюючого органу, що позивачем порушено граничні строки реєстрації розрахунків коригування №9000042, №9000055, №9000054, №9000053, №9000052, №9000051 від 31.12.2018 року.
Щодо податкових накладних/розрахунків коригування №9002552 від 04.01.2017 року, №9002680 від 10.03.2017 року, №9001414 від 15.03.2017 року, №9002288 від 30.04.2017 року, №9000118 від 26.04.2017 року, №9000118 від 31.07.2017 року, №9000117 від 20.03.2018 року, №9000121 від 26.03.2018 року, №9000118 від 28.03.2018 року, №1570002 від 14.08.2018 року, №9000097 від 24.09.2018 року, №9000096 від 27.09.2018 року, №9000072 від 31.10.2018 року, №9003597 від 31.05.2019 року, №9000102 від 27.12.2018 року, №3210014 від 06.03.2019 року, №9000082 від 08.05.2019 року, №9000100 від 30.12.2018 року, суд зазначає про таке.
Суд критично ставиться до обґрунтувань позивача щодо того, що платник податків, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування із позначкою «не підлягає наданню отримувачу (покупцю)» із пропуском граничного строку реєстрації для податкових накладних, звільняється від відповідальності, передбаченої п.120-1.1 ст.120-1 ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Так, суд зазначає, що тільки сукупність таких умов як складення податкової накладної, що не надається отримувачу, і за наслідками операції, звільненої від оподаткування або оподатковуваної за нульовою ставкою, є підставою для звільнення від сплати штрафу.
Крім того, суд звертає увагу, що позивач не заперечує безпосередньо факт реєстрації спірних податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з пропуском встановленого строку.
Більш того, позивачем не наведено жодних обґрунтувань щодо порушення терміну реєстрації спірних податкових накладних/розрахунків коригування.
Суд також наголошує, що позивачем станом на час розгляду справи не надано жодних доказів та не спростовано факту порушення останнім граничних строків реєстрації означених вище податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відтак, судом встановлено та підтверджується змістом акту перевірки та розрахунком штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивачем допущено порушення граничних строків реєстрації за податковими накладними/розрахунками коригування №9002552 від 04.01.2017 року, №9002680 від 10.03.2017 року, №9001414 від 15.03.2017 року, №9002288 від 30.04.2017 року, №9000118 від 26.04.2017 року, №9000118 від 31.07.2017 року, №9000117 від 20.03.2018 року, №9000121 від 26.03.2018 року, №9000118 від 28.03.2018 року, №1570002 від 14.08.2018 року, №9000097 від 24.09.2018 року, №9000096 від 27.09.2018 року, №9000072 від 31.10.2018 року, №9003597 від 31.05.2019 року, №9000102 від 27.12.2018 року, №3210014 від 06.03.2019 року, №9000082 від 08.05.2019 року, №9000100 від 30.12.2018 року.
Таким чином, зважаючи на обставини справи, досліджені докази та системний аналіз положень діючого законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.
Керуючись статтями 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повний текст рішення суду складений 17 лютого 2020 року.

Суддя В.В. Горбалінський