Справа № 200/1074/20-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року справа №200/1074/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року (повне судове рішення складено 17 квітня 2020 року в м. Сєвєродонецьку) у справі № 200/1074/20-а (суддя в І інстанції Тихонов І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі Управління) про визнання протиправними та скасування рішення відповідача:

- №18 від 05.11.2019 16:29 (індивідуально (масовий) у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму);

- №18 від 05.11.2019 16:34 (у зв`язку з уточненням даних в ЕПС, 01.06.1

- №18 від 05.11.2019 16:40 (зміна стажу та заробітку);

- №18 від 08.11.2019 10:15 (виправлення мігрованих даних в ЕПС);

- №18 від 08.11.2019 10:17 (у зв`язку з уточненням даних в ЕПС);

- №18 від 08.11.2019 10:21 (у зв`язку з уточненням даних в ЕПС);

- №18 від 08.11.2019 15:41 (поновлення виплати);

- №18 від 08.11.2019 15:43 (індивідуально (масовий) індексація);

- №18 від 08.11.2019 15:48 (зміна стажу та заробітку),

а також зобов`язання відповідача нараховувати та виплачувати пенсію позивачу в розмірі, якій призначений рішенням № 18 від 13.06.2019 13:49 (у зв`язку з уточненням даних в ЕПС, 01.06.2019) в сумі 5475,16 грн. та сплатити не дораховані кошти з 13.06.2019.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач добровільно відмовився від виконання рішень суду, після виконання яких та перерахунку пенсії її розмір зменшився.

Всі особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули, тому апеляційне провадження здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України (арк.спр.29).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 справа №805/1741/2018 позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії задоволені повністю. Зобов`язано відповідача - Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди, визначені в постановах № 243/6299/17 та № 243/6649/17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з 01.09.1972 по 04.07.1974 та з 01.01.2000 по 29.02.2000, з 01.04.2000 по 31.05.2000, з 01.07.2000 по 31.08.2000, з 01.10.2000 по 30.11.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2003 з моменту звернення за призначенням пенсії, а саме з 27.04.2017.

Відповідно до листа Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 19.12.2019 № 635(208)/Х-01-01-03 встановлено, що розпорядженням управління 13.08.2018 здійснено перерахунок пенсії з зарахуванням вищезазначених періодів з моменту звернення за призначенням пенсії, а саме - з 27.04.2017 року. Розмір пенсії після перерахунку становить 4607,81 грн (арк.спр.3-5).

01.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою з вимогами не враховувати у розрахунок пенсії дані, викладені у наступних судових рішеннях:

- постанова Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22.08.2017 по справі № 243/6299/17;

- постанова Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.11.2017 по справі № 243/6649/17;

- рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 по справі №805/1741/18-а, та не виконувати ці судові рішення, залишивши в силі розрахунок пенсії в сумі 5068,66 грн (арк.спр. 71).

У січні 2019 року Управлінням відповідно до вищезазначеної заяви позивача проведено перерахунок пенсії без урахуванням зазначених рішень суду, та з лютого 2019 року пенсія виплачувалася у розмірі 5086,66 грн (арк.спр.73-74).

В подальшому, відповідачем зазначено, що відповідно до роз`яснення головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, вищезазначений перерахунок пенсії позивача потрібно проводити з моменту звернення позивача з відповідною заявою, а саме з 01.11.2018, після чого розмір пенсії позивача становив 4518,25 грн.

23.05.2019 (арк.спр.78) позивач надав до управління заяву встановленого зразка про перерахунок пенсії згідно частини 4 статті 42 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Розмір пенсії після зазначеного перерахунку позивача становив 5475,16 грн (арк.спр.79).

01 листопада 2019 року до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області надійшов лист Пенсійного фонду України та головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.10.2019 № 23806/х-11 про надання інформації (арк.спр.80).

Відповідно до вищезазначеного листа зазначено, що судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань установленому чинним законодавством порядку.

Також зазначено, що пенсійну справу ОСОБА_1 слід привести у відповідність до зобов`язань, покладених на Управління зазначеними судовими рішеннями (арк.спр.80 зв.бік).

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд послався на наступне.

Згідно до ч.2 ч.3 ст.14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, відповідачем, як органом державної влади, відповідно до вимог законодавства України та на виконання відповідних рішень суду, що набрали законної сили, а саме: постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22.08.2017 по справі № 243/6299/17; постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.11.2017 по справі № 243/6649/17; рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 по справі № 805/1741/18-а, виконані та приведені у відповідність до вимог та зобов`язань покладених на нього висновків судових рішень.

На думку суду першої інстанції, посилання позивача на те, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), а тому до правовідносин з добровільного виконання рішень суду, треба застосувати положення Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VІІІ), яким врегульовано примусове виконання рішень суду та якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі, є незмістовним та необґрунтованим, оскільки в даних правовідносинах застосовуються прямі норми закону щодо виконання рішення суду, які набрали законної сили, та є обов`язковими до виконання Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

Згідно частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як зазначалось вище, відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції послався лише на норми КАС України, які передбачають обов`язковість виконання судових рішень.

В той же час, вказаним нормам процесуального закону місцевий суд надав беззаперечну перевагу над іншими законами, на переконання апеляційного суду, необґрунтовано, без дотримання критеріїв, визначених статтею 2 КАС України.

Так, виконання рішення суду може бути добровільним або примусовим.

При добровільному виконанні рішення суду дії стягувана та боржника (позивача та відповідача) не врегульовані діючим законодавством.

Правовідносини при примусовому виконанні рішення суду врегульовані Законом № 1404-VІІІ.

Відповідно до п.п.1 ч.1 ст.39 Закону № 1404-VІІІ, виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення.

Згідно із ч.6 ст.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Таким чином, до правовідносин з добровільного виконання рішень суду, треба застосувати положення Закону № 1404-VІІІ, яким врегульовано примусове виконання рішень суду.

Отже, з огляду на те, що ОСОБА_1 добровільно відмовився від виконання рішень суду, після виконання яких та перерахунку пенсії її розмір зменшився, відповідач та суд мали визнати цю відмову.

Більш того, положеннями п.4 розділу XV Закону № 1058-ІV прямо передбачено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні з цього приводу помилково вказав, що посилання позивача на положення п.4 розділу XV Закону № 1058-ІV є незмістовними та необґрунтованими, оскільки в цих правовідносинах застосовуються прямі норми закону щодо виконання рішення суду, які набрали законної сили та є обов`язковими до виконання відповідачем.

Апеляційний суд в даному випадку вважає, що суд не вирішив співвідношення між загальними та спеціальними нормами права: саме положення п.4 розділу XV Закону № 1058-ІV є спеціальною нормою права, яка підлягає застосуванню в цих правовідносинах.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду за те, що вимоги позивача задоволені, тому витрати позивача по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 840,80 грн. (а.с.48) та за подачу апеляційної скарги в сумі 1261,20 грн. підлягають стягненню в повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в загальному розмірі 2102,00 грн.

Керуючись статтями 139, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року у справі № 200/1074/20-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області:

- №18 від 05.11.2019 16:29 (індивідуально (масовий) у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму);

- №18 від 05.11.2019 16:34 (у зв`язку з уточненням даних в ЕПС, 01.06.1

- №18 від 05.11.2019 16:40 (зміна стажу та заробітку);

- №18 від 08.11.2019 10:15 (виправлення мігрованих даних в ЕПС);

- №18 від 08.11.2019 10:17 (у зв`язку з уточненням даних в ЕПС);

- №18 від 08.11.2019 10:21 (у зв`язку з уточненням даних в ЕПС);

- №18 від 08.11.2019 15:41 (поновлення виплати);

- №18 від 08.11.2019 15:43 (індивідуально (масовий) індексація);

- №18 від 08.11.2019 15:48 (зміна стажу та заробітку).

Зобов`язати відповідача нараховувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 в розмірі, якій призначений рішенням № 18 від 13.06.2019 13:49 (у зв`язку з уточненням даних в ЕПС, 01.06.2019) в сумі 5475,16 грн. та сплатити не дораховані кошти з 13.06.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 2102 (двох тисяч ста двох) гривень.

Повне судове рішення 07 липня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін Т. Г. Гаврищук