Справа № 697/23/20
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 697/23/20 Суддя (судді) першої інстанції: Льон О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 травня 2020 року (місце ухвалення: місто Канів, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 14 травня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Черкаській області Півненко Галини Іванівни та Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась з позовом до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Черкаській області Півненко Галини Іванівни та Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якому просила суд:

- визнати незаконними дії старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Черкаській області Півненко Галини Іванівни при проведенні перевірки дотримання земельного законодавства;

- визнати протиправним та скасувати припис відповідача 2 від 10.12.2019 року реєстраційний номер 589-ДК/0448Пр/03/01/-19, виданий позивачу.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 травня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 10.12.2019 № 589-ДК/0448Пр/03/01/-19, у задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідно до заяви-повідомлення, земельною ділянкою за кадастровим номером :01:001:0327 користується ФГ «Агрофермермгосп-2», натомість, проведеною перевіркою встановлено, що господарську діяльність на вказаній земельній ділянці здійснює ФГ«Агрофермермгосп» керівником якого являється позивач, про що вказано в акті перевірки.

Апелянт зазначає, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником ФГ «Агрофермермгосп-2» являється ОСОБА_2 - чоловік позивачки, який помер. ОСОБА_2 являвся керівником та засновником як ФГ «Агрофермермгосп-2» та і ФГ«Агрофермермгосп», при цьому, апелянт зазначає, що оскільки в ФГ «Агрофермермгосп» вже відбулась заміна керівника на ОСОБА_1 , то і в ФГ «Агрофермермгосп-2» така заміна теж повинна була відбутись. Не внесення відомостей до реєстру про зміну керівника, на переконання апелянта, може бути пов`язано із умисним затягуванням та приховуванням певних даних для уникнення відповідальності або створення перешкод у виявленні та притягненні до відповідальності осіб.

Крім того, апелянтом вказується, що не залежно від того яким фермерським господарством «Агрофермермгосп-2» чи «Агрофермермгосп» на даний час використовується земельна ділянка, таке користування є самовільним, оскільки право постійного користування на земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0327 надавалось ОСОБА_2 , останнім державного акта про право постійного користування, у встановленому порядку не оформлено, більш того, відповідно до норм чинного законодавства, право користування земельною ділянкою припиняється в разі смерті особи.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 09 липня 2020 року постановлено ухвалу про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Черкаській області Півненко Г .І. проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земель комунальної власності сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Павлівського старостинського округу Степанецької сільської ради ОТГ, за межами населеного пункту. За результатом перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 28.11.2019 року №589-ДК/1026/АП/09/01/-19.

Проведеною перевіркою встановлено факт порушення вимог земельного законодавства, що полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Павлівського старостинського округу Степанецької сільської ради ОТГ, за межами населеного пункту, площею 49,00 га (вид угідь-рілля) з кадастровим номером :01:001:0327, яка використовується для ведення товарного сільгоспвиробництва - під посіви озимої пшениці, що є порушенням ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області складено акт обстеження земельної ділянки від 10.12.2019 року №589-ДК/368/АО/10/01/-19 та винесено припис №589-ДК/0448Пр/03/01/-19, яким ОСОБА_1 приписано у 30-ти денний термін усунути вказане порушення земельного законодавства, а саме звільнити зайняту земельну ділянку та привести її у придатний для використання стан. Про виконання даного припису повідомити до 09.01.2020року.

Крім того, 10.12.2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області складено протокол про адміністративне правопорушення № 589/ДК/0399П/07/01/-19, яким встановлено допущення ОСОБА_1 порушень ст..ст.125,126 Земельного кодексу України, відповідальність за яке передбачено ст. 53-1 КУпАП та ст. 211 Земельного кодексу України.

За результатами розгляду матеріалів перевірки, 23.12.2019 року відповідачем винесено постанову № 589-ДК/0399По/08/01/-19, якою на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 340 грн на підставі ст. 531 КУпАП України та встановлено розмір заподіяної порушенням шкоди в сумі 93210,56грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочинну щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтями 125, 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюються відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до ст. 531 КУпАП самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 242-1 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 47 - 50, 52 - 53-1, 53-3 - 54, 59 - 77-1, статтею 78 (крім порушень санітарних норм), статтями 78-1 - 79, статтями 80-83 (крім порушень санітарних норм), частинами першою і третьою статті 85, статтями 86-1, 87, статтею 89 (щодо диких тварин), статтею 90-1 (крім порушень санітарних норм), статтями 91-1- 91-4, статтею 95 (крім порушень санітарних норм та норм ядерної безпеки), статтею 153, статтею 167 (щодо реалізації нафтопродуктів, екологічні показники яких не відповідають вимогам стандартів, норм та правил) і статтею 188-5 цього Кодексу.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.

Як вбачається з матерів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, за результатом проведеної перевірки Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області встановлено, що земельна ділянка комунальної власності сільськогосподарського призначення площею 49,00 га (вид угідь - рілля) з кадастровим номером :01:001:0327 самовільно використовується під посів озимої пшениці саме ФГ «Агрофермермгосп», керівником якого являється ОСОБА_1 .

Також, судом першої інстанції встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що право постійного користування на вказану земельну ділянку отримано ОСОБА_2 , що використовував вказану земельну ділянку для потреб ФГ «Агрофермгосп-2» засновником та керівником якого являвся останні.

Використання земельної ділянки саме ФГ «Агрофермгосп-2» підтверджується податковою декларацією з плати за землю за 2019 рік та квитанціями про сплату земельного податку за жовтень та листопад 2019 року.

Крім того, в підтвердження використання земельної ділянки саме ФГ «Агрофермгосп-2» підтверджується заявою-повідомленням ФГ «Агрофермгосп-2» від 15.10.2019 (вх. №320) до Степанецькій сільській раді ОТГ Черкаської області, відповідно до змісту якої, вказаним господарством повідомлено про те, що станом на 15.10.2019 земельну ділянку загальною площею 49 га, кадастровий номер :01:001:0327, перебуває у користуванні ФГ «Агрофермгосп-2», яким оброблено вказану земельну ділянку та засіяно озимою пшеницею. Земельний податок сплачений належним чином. Збір урожаю з вказаної земельної ділянки припадає орієнтовно на серпень 2020 року. Враховуючи положення статті 14 Закону України «Про фермерське господарство», зібраний урожай буде належати членам фермерського господарства.

Будь-яких доказів в підтвердження самовільного використання вказаної земельної ділянки саме ФГ «Агрофермгосп» Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області як до суду першої інстанції так і до апеляційної скарги не надано.

Як вбачається з матерів справи та встановлено судом першої інстанції, Головне управлінням Держгеокадастру у Черкаській області обґрунтовує правомірність прийняття оскаржуваних рішень смертю керівника та засновника ФГ «Агрофермгосп-2» - ОСОБА_2 , який являвся чоловіком позивачки.

При цьому, апелянт зазначає, що оскільки ОСОБА_2 також являвся керівником та засновником ФГ «Агрофермгосп», а зміна керівника ФГ «Агрофермгосп» відбулась на ОСОБА_1 то і в ФГ «Агрофермгосп-2» мала відбутись зміна керівника на позивача, а оскільки право ОСОБА_2 користуватись земельною ділянкою припинилось з його смертю, вказана земельна ділянка зайнята позивачем самовільно.

Такі доводи апелянта, на переконання колегії суддів є надуманими, оскільки обрання позивача головою одного фермерського господарства не тягне за собою автоматичного її призначення головою іншої юридичної особи.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, керівником ФГ «Агрофермгосп» (код 21373610) у селі Мельники Канівського району Черкаської області позивача обрано лише починаючи з 10.12.2019 року, тобто в день проведення перевірки, що також свідчить про абсурдність доводів апелянта щодо умисного не обрання позивачем головою ФГ «Агрофермгосп-2» з метою уникнення відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що на час проведення Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області перевірки, земельна ділянка загальною площею 49,0 га, кадастровий номер :01:001:0327, яка розташована яка розташована за межами населених пунктів Степанецької сільської ради Канівського району Черкаської області (Павлівський старостинський округ) використовувалась під посів озимих культур ФГ «Агрофермгосп-2», керівником чи засновником якого позивач не являється.

Відтак, Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області перевірки не доведено факт вчинення ОСОБА_1 порушення щодо самовільного зайняття земельної ділянки площею 49,0 га, кадастровий номер :01:001:0327.

З огляду на що, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4, 5 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Не підлягають касаційному оскарженню:

1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом;

2) судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315,316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Черкаській області Півненко Галини Іванівни та Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Беспалов

Суддя В. Ю. Ключкович

Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 09.07.2020 р.)