Справа № 520/7668/2020
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

07 липня 2020 р. справа № 520/7668/2020
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі за матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про 1) визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 , які полягають у нарахуванні та виплаті грошової компенсації за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами років, станом не на 01.01.2019р., з урахуванням проведених виплат; 2) зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно за цінами станом на 01.01.2019р., з урахуванням проведених виплат, -
встановив:

Спір виник у відносинах з проходження публічної служби, але позов подано поза межами процесуального строку згідно з ч.5 ст.122 КАС України, адже військова служба заявника була припинена 05.02.2019 р., а заявник звернувся до суду лише 11.06.2020 р., тобто по минуванню проміжку часу, котрий перевищує один рік.
Тому ухвалою суду від 16.06.2020 р. позов було залишено без руху, способом виправлення недоліків в оформленні позову було визначено подання заяви про поновлення пропущеного строку із викладенням підтверджених обставин дії поважної, нездоланної та непереборної причини, яка зумовила звернення до суду поза межами процесуального строку.
03.07.2020 р. до суду надійшла заява, де громадянин указує, що про порушення власного суб`єктивного права на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами років, станом не на 01.01.2019р., дізнався лише 18.05.2020 р. з листа Прикордонного загону від 14.05.2020р. №705/М-54/4703.
Суддя вважає, що наведена заявником причина не може бути визнана поважною, позаяк про факт неодержання довідки про вартість грошового майна, яке підлягало до видачі, заявник як військовослужбовець був достеменно обізнаний вже на момент припинення військової служби, тобто станом на 05.02.2019 р.
При цьому, наказ про звільнення заявника з військової служби на підставі п.п. "а" п.2 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" №676-ос взагалі датований начальником Східного регіонального управління ДПС України 27.12.2018 р.
Тобто вже станом на 27.12.2018 р. заявник перебував у стані абсолютної юридичної обізнаності із правовими наслідками припинення військової служби, у тому числі і стосовно права на отримання грошової компенсації за неодержане під час військової служби речове майно.
Однак, запит про доступ до публічної інформації в частині обчислення суми грошової компенсації за неодержане речове майно було складено заявником лише 12.05.2020 р.
З наведеного слідує, що заявник самостійно розпорядився власним суб`єктивним правом таким чином, що розпочав вчинення дій із з`ясування обставин фактичної дійсності не одразу або у розумно прийнятний строк від припинення військової служби, а лише 12.05.2020 р.
Водночас із цим, судом виявлено, що заявник раніше вже неодноразово звертався до суду із позовами, пов`язаними із проходженням військової служби в частині виплати винагороди.
Так, 20.11.2019 р. заявником було ініційовано провадження у справі №520/12440/19, де сформульовані вимоги про: 1) визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016, 2017, 2018, 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 05 лютого 2019 року; 2) зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016, 2017, 2018, 2019, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 05 лютого 2019 року.
11.12.2019 р. заявником було ініційовано провадження у справі №520/13490/19, де сформульовані вимоги про: 1) визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), Код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 14.12.2015 та з 06.12.2016 по 01.03.2018; 2) зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 14.12.2015 та з 06.12.2016 по 01.03.2018; 3) визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 (військової частини НОМЕР_5 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 (РНОКПГІ НОМЕР_4 ) індексації грошового забезпечення за період з 14.12.2015 по 06.12.2016; 4) зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військової частини НОМЕР_5 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період з 14.12.2015 по 06.12.2016.
Окрім того, 06.04.2020 р. заявником було ініційовано провадження у справі №520/4483/2020, де сформульовані вимоги про: 1) визнання протиправними дії Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо не проведення виплати ОСОБА_1 у день звільнення всіх належних грошових сум; 2) зобов`язання Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні з 06.02.2019р. по 13.03.2020р.
Звідси слідує, що несвоєчасне звернення до суду використовується заявником у цілях штучного створення умов для подальшого висунення вимог про оплату середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно з ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
З огляду на викладені вище міркування, суддя доходить до переконання про те, що не пізніше від 05.02.2019р. заявник достеменно довідався про припинення військової служби і виникнення у відповідного органу військового управління обов`язку із приводу проведення повного та своєчасного розрахунку при звільненні, опікування власним суб`єктивним правом на отримання грошової компенсації замість неодержаного речового майна заявник розпочав лише 12.05.2020 р., що явно та очевидно не відповідає базовим засадам сумлінності, розумності та розсудливості.
Таким чином, відсутні підстави вважати, що несвоєчасне звернення до суду із даним позовом зумовлено дією поважної причини, котра не могла бути відвернута завдяки власним елементарним зусиллям заявника.
Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4, 12, 122, 123, 160, 161, 169, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

ухвалив:
1. Викладені у клопотанні про поновлення строку на звернення до суду причини - визнати неповажними.
2. Клопотання про поновлення строку на звернення до суду - залишити без задоволення.
3. Позов - повернути заявникові.
4. Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили з моменту підписання, підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дати підписання з урахування дії п.3 розділу VI КАС України.
Суддя Сліденко А.В.