Справа № 0870/7611/12
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 липня 2020 року (17 год. 45 хв.)Справа № 0870/7611/12 СН/280/76/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ) до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (04119, м.Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11 Г, ) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду з Верховного суду надійшла адміністративна справа № 0870/7611/12 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.10.2019, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.09.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.04.2015 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 11.12.2019 адміністративну справу №0870/7611/12 (СН/280/76/19) прийнято до провадження суддею Запорізького окружного адміністративного суду Калашник Ю.В.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що грошові зобов`язання позивачем були сплачені своєчасно, однак податковий орган неправомірно здійснив розподіл сплачених коштів та фактично змінив призначення платежів в платіжних дорученнях позивача.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що відповідно діючого на той час п.п.5.4.1. пункту 5.4 ст. 5 ЗУ «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків. Відповідно пункту 7.7 ст. 7 ЗУ «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов`язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення. За результатами документальної (невиїзною) перевірки встановлено, що узгоджені податкові зобов`язання по податковій декларації за травень 2011 року № від 20.06.2011, за якою задекларовано до сплати ПДВ в сумі 4 138 547 грн., несвоєчасна сплата узгодженого грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 1 000 570,93 грн., по податковій декларації за червень 2011 року № від 20.07.2011, за якою задекларовано до сплати ПДВ в сумі 6 546 164 грн., несвоєчасна сплата узгодженого грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 5 267 792,89 грн., а також по уточнюючим розрахункам, поданим 28.07.2011 відповідно до яких визначено зобов`язання, щодо сплати на загальну суму 161 276,00 грн. та сум штрафу, самостійно нарахованого у зв`язку з виправленням помилок у розмірі 4837,00 грн. з затримкою більше 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженого податкового зобов`язання. Таким чином, в порушення п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, позивачем несвоєчасно сплачено узгоджене податкове зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 2 333 719,32 грн. з затримкою більше 30 календарних днів. Відповідно п.п.14.1.175. пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України сума грошового зобов`язання, самостійно узгодженого платником податків, але не сплаченого у встановлені Податковим кодексом строки, визнається сумою податкового боргу платника податків. Зазначає, що згідно пп. 87.9 статті 87 Податкового кодексу, у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної додаткової служби зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Також, Податкового кодексу України визначено, що спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Вказує, що згідно норми п. 57.1 ст. 57 ПКУ, платник податків зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом. Статтею ст. 126 ПКУ, встановлено, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності. У відповідності з положеннями п. 87.9 ст. 87 ПКУ, у разі наявності у платника податків податкового боргу, органи державної податкової служби, зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу, згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Зазначає, що дії відповідача щодо спрямування коштів на погашення податкового боргу платника податків, що виник в результаті узгодження сум податкових зобов`язань внаслідок прийняття Верховним Судом України відповідного судового рішення, шляхом проведення операцій в особових рахунках платників податків в хронологічному порядку є законними. Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач надав суду відповідь на відзив, у якій зазначає, що Постановою Верховного Суду України від 01.09.2009 у справі № 21-496во09 були скасовані ухвала Вищого адміністративного суду від 14.03.2007, ухвала Запорізького апеляційного господарського суду від 27.01.2006, рішення господарського суду Запорізької області від 07.04.2005 в частині задоволення позову ВАТ «Запоріжжяобленерго» (правонаступником якого є ПАТ «Запоріжжяобленерго») про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/2 від 07.10.2004 Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі (правонаступником якої є Офіс великих платників податків ДФС), яким ВАТ «Запоріжжяобленерго» визначено податкове зобов`язання з ПДВ в сумі 37809687,50 грн., у задоволенні позову ВАТ «Запоріжжяобленерго» в цій частині відмовлено. Податковим повідомленням-рішенням №/2 від 07.10.2004 відповідачем були визначені податкові зобов`язання з податку на додану вартість ВАТ «Запоріжжяобленерго» за періоди 2001-2004 pоки. Зазначена сума не була сплачена ВАТ «Запоріжжяобленерго» у строк, встановлений п.п.5.3.2. п.5.3 ст.5 Законом України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", у ВАТ «Запоріжжяобленерго» виник податковий борг з податку на додану вартість в сумі 37809687,50 грн. з 12 вересня 2009 року. Відповідно до пункту 87.9. ст.87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. В постанові від 31.10.2019 у справі №0870/7611/12 Верховний Суд дійшов висновку, що «є правові підстави погодитись з висновком судів попередніх інстанцій про те, що право змінювати призначення платежів та здійснювати розподіл коштів, що надійшли від платника податків в рахунок сплати його поточних платежів, е правомірним, якщо буде доведено наявність у платника податкового боргу, в погашення якого були спрямовані такі кошти». Наявними в матеріалах справи документальними доказами повністю підтверджується відсутність у позивача податкового боргу з податку на додану вартість по податковій декларації від 20.06.2011 р. за травень 2011 року на суму 4 138 547,00 грн. (в частині суми 1 000 570,93 грн.), по податковій декларації від 20.07.2011 за червень 2011 року на суму 6 546 164,00 грн. (в частині суми 5 267 792,89 грн.), а також за уточнюючими розрахунками від 28.07.2011 на суму 161 276 грн. Дії відповідача щодо неправомірної зміни призначень платежів та неправомірного розподілу ним сум, які надходили від позивача в рахунок сплати його поточних податкових зобов`язань за травень та червень 2011 року, а також по уточнюючим розрахункам від 28.07.2011 зумовили штучне створення відповідачем факту прострочення сплати узгоджених сум грошових зобов`язань з ПДВ, що, в свою чергу, стало єдиною підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення № від 19.06.2012 згідно ст. 126 ПКУ. Позивач вказує, що ним не було допущено несвоєчасної сплати самостійно визначених сум податкових зобов`язань з ПДВ за травень 2011 року (податкова декларація від 20.06.2011), за червень 2011 року (податкова декларація від 20.07.2011), а також по уточнюючим розрахункам від 28.07.2011 протягом граничних строків, визначених Податковим кодексом України, в зв`язку з чим у відповідача були відсутні правові підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених ст.126 ПКУ. Щодо податкового боргу з податку на додану вартість, який виник у позивача на підставі Постанови Верховного Суду України від 01.09.2009, то позивач зазначає, рішенням Відповідача від 22.06.2012 «Про списання податкового боргу» основна сума податкового боргу позивача з податку на додану вартість (без урахування пені) в сумі 37809687,50 грн., тобто саме в тій сумі, в якій борг виник станом на 12.09.2009, була повністю списана. Зазначене рішення було прийнято відповідачем на підставі судового рішення. Своїм рішенням від 22.06.2012 «Про списання податкового боргу», прийнятим на виконання судових рішень відповідач фактично визнав, що в період часу з моменту виникнення податкового боргу позивача з ПДВ до моменту його повного списання ніякого погашення боргу не відбувалось - ані самостійно позивачем, ані відповідачем внаслідок розподілу коштів та зміни призначень платежів, якими Позивач сплачував грошові зобов`язання з ПДВ за поточні податкові періоди. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 18.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 15.06.2020.

У судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Жодних клопотань до суду не надсилали.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представників сторін.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 с. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Суд, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач звернуся до суду із позовом про визнання протиправними дій відповідача по розподілу коштів та зміні призначення платежів, визначених позивачем в платіжних дорученнях: № 6440 від 13.04.2012 на суму 1 000 000,00 грн. з призначенням платежу - «аванс податок на додану вартість за березень 2012 року», № 6758 від 20.04.2012 на суму 2 000 000,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», № 7158 від 24.04.2012 на суму 1 520 000, 00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», № 7207 від 25.04.2012 на суму 1160 000,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», № 7223 від 26.04.2012 на суму 675 751, 00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», № 7519 від 27.04.2012 на суму 215, 00 грн. з призначенням платежу - «штраф по ПДВ у зв`язку з проведенням уточнень», №7518 від 27.04.2012 на суму 332 164,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», №7517 від 27.04.2012 на суму 7 141,00 грн. з призначенням платежу - «податкові зобов`язання з ПДВ у зв`язку з проведенням уточнень», а також визнати протиправним та скасувати прийняте СДПІ податкове повідомлення-рішення № від 19.06.2012 на суму 1 286895,37 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.09.2014, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.04.2015, адміністративний позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного від 31 жовтня 2019 року №0870/7611/12, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.09.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.04.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного від 31 жовтня 2019 року №0870/7611/12 зазначено, що «…під час розгляду справи в судах попередніх інстанцій, а також в акті перевірки відповідач доводив наявність боргу у розмірі 37 809 687,50 грн., що обліковується за позивачем відповідно до постанови Верховного Суду України від 01.09.2009 № 21-496во09. Даною постановою Верховного Суду України від 01.09.2009 у справі № 21-496во09 скаргу відповідача задоволено частково; ухвалу Вищого адміністративного суду України від 14.03.2007, ухвалу Запорізького апеляційного господарського суду від 27.01.2006, рішення Господарського суду Запорізької області від 07.04.2005 скасовано в частині задоволення позову про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 07.10.2004 № /2, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 37 809 687,50 грн…»

Верховний Суд у постанові від 31.10.2019 вказав, що судами були відхилені доводи податкового органу на підтвердження наявності податкового боргу у розмірі 37 809 687,50 грн. без жодного мотивування причин цього, що не відповідає правилам оцінки доказів за статтею 90 КАС України та вказує на не вжиття судами належних заходів щодо офіційного з`ясування обставин справи.

Таким чином, справа направлена на розгляд із зазначенням про необхідність встановити всі обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

В той же час, Верховним Судом у постанові від 31 жовтня 2019 року №0870/7611/12 зазначено, що право змінювати призначення платежів та здійснювати розподіл коштів, що надійшли від платника податків в рахунок сплати його поточних платежів, є правомірним, якщо буде доведено наявність у платника податкового боргу, в погашення якого були спрямовані такі кошти.

Таким чином, для вирішення справи по суті, на виконання Постанови Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року №0870/7611/12, під час розгляду цієї справи суду належить з`ясувати факт наявності або відсутності боргу у розмірі 37 809 687,50 грн., що обліковується за позивачем відповідно до постанови Верховного Суду України від 01.09.2009 № 21-496во09.

За матеріалами справи судом встановлено, що відповідачем проведено документальну невиїзну перевірку позивача з питання своєчасності сплати ним до бюджету податку на додану вартість за період з 30.06.2011 по 27.04.2012.

За наслідками цієї перевірки 31.05.2012 складено акт №144/28-0/00130926.

Податковим органом здійснено розподіл коштів та зміну призначення платежів, визначених ВАТ «Запоріжжяобленерго» в платіжних дорученнях: №6440 від 13.04.2012 на суму 1 000 000,00 грн. з призначенням платежу - «аванс податок на додану вартість за березень 2012 року», № 6758 від 20.04.2012 на суму 2 000 000,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», №7158 від 24.04.2012 на суму 1 520 000,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», № 7207 від 25.04.2012 на суму 1 160 000,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», №7223 від 26.04.2012 на суму 675 751,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», № 7519 від 27.04.2012 на суму 215,00 грн. з призначенням платежу - «штраф по ПДВ у зв`язку з проведенням уточнень», № 7518 від 27.04.2012 на суму 332 164,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», №7517 від 27.04.2012 на суму 7 141,00 грн. з призначенням платежу - «податкові зобов`язання з ПДВ у зв`язку з проведенням уточнень».

19.06.2012 відповідачем на підставі акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу були нараховані штрафні (фінансові) санкції з податку на додану вартість у розмірі 1 286 895,37 грн. відповідно до статті 126 Податкового кодексу України за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом.

Судом також встановлено, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2012 у справі № 2а-0870/9332/11, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.07.2013, визнано протиправними дії СДПІ у м. Запоріжжі по розподілу коштів та зміні призначення платежів, визначених ВАТ «Запоріжжяобленерго» в платіжних дорученнях, якими позивач сплатив податкові зобов`язання з ПДВ за травень 2011 року, а саме :

- платіжне доручення № 10066 від 17.06.2011 на суму 2 000 000,00 грн. з призначенням платежу - «авансовий платіж по податку на додану вартість за травень 2011 року»;

- платіжне доручення № 10246 від 20.06.2011 на суму 800 000,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за травень 2011 року»;

- платіжне доручення № 10248 від 21.06.2011 на суму 1 338 547,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за травень 2011 року».

Також, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.10.2013 у справі №2а-0870/10748/11, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2014, визнано протиправними дії СДПІ у м. Запоріжжі по розподілу коштів та зміні призначення платежів, визначених ВАТ «Запоріжжяобленерго» в платіжних дорученнях, якими позивач сплатив податкові зобов`язання з ПДВ за червень 2011 року, а також по уточнюючим розрахункам від 28.07.2011, а саме :

- платіжне доручення № 11466 від 14.07.2011 на суму 1 000 000,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість (аванс) за червень 2011 року»;

- платіжне доручення № 12035 від 21.07.2011 на суму 5 546 164,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за червень 2011 року»;

- платіжне доручення № 12276 від 25.07.2011 на суму 161 193,00 грн. з призначенням платежу - «ПДВ, перерахований у зв`язку із проведенням уточнень»;

- платіжне доручення № 12277 від 25.07.2011 на суму 4 837,00 грн. з призначенням платежу - «штрафна санкція з ПДВ, нарахована самостійно у зв`язку з проведенням уточнень».

Таким чином, зважаючи на названі судові рішення, зазначені в них обставини мають силу преюдиції та відповідно доводять факт відсутності боргу.

Щодо податкового боргу, у розмірі 37 809 687,50 грн., то суд зазначає наступне.

Постановою Верховного Суду України від 01.09.2009 у справі №21-496во09 скасовані рішення судів попередній інстанцій: ухвалу Вищого адміністративного суду України від 14.03.2007, ухвалу Запорізького апеляційного господарського суду від 27.01.2006, рішення Господарського суду Запорізької області від 07.04.2005 в частині задоволення позову про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 07.10.2004 № /2, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 37 809 687,50 грн.

Податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 37 809 687,50 грн., яке нараховане позивачу податковим повідомленням-рішенням від 07.10.2004 №/2 набуло статусу податкового боргу.

Проте, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.10.2011 у справі № 2а-0870/7247/11, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012, зобов`язано Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі прийняти рішення про списання податкового боргу і пені, яка нарахована на суму такого податкового боргу, Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» з податку на додану вартість у сумі 37 809 687,50 грн., який виник внаслідок визначення Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Відкритому акціонерному товариству «Запоріжжяобленерго» податковим повідомленням-рішенням № /2 від 07 жовтня 2004 року суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість через наявність понаднормативних витрат електроенергії.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.03.2013 судові рішення у справі № 2а-0870/7247/11 були скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до супровідного листа № К/9991/50082/12 від 25.09.2013 вказана справа 30.09.2013 надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду, їй присвоєно №808/7761/13-а.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2013 у справі №808/7761/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2014, визнано протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів щодо відмови у задоволенні заяви Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» вих. №001-008/6056 від 11.08.2011 про списання податкового боргу та пені та зобов`язано Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів прийняти рішення про списання податкового боргу і пені, яка нарахована на суму такого податкового боргу, Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» з податку на додану вартість у сумі 37 809 687,50 грн., який виник внаслідок визначення Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів Відкритому акціонерному товариству «Запоріжжяобленерго» податковим повідомленням-рішенням від 07.10.2004 №/2 суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість через наявність небалансу технологічних витрат електроенергії (понаднормативних витрат електроенергії).

Ухвалою Вищий адміністративний суд України від 07 серпня 2017 року, касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишено без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №К/9901/12058/18 (808/7761/13-а) відмовлено Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в допуску справи до провадження для перегляду Верховним Судом ухвали Вищого адміністративного суду України від 07.08.2017.

Суд зазначає, що на виконання судового рішення про зобов`язання Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів прийняти рішення про списання податкового боргу і пені, яка нарахована на суму такого податкового боргу, Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» з податку на додану вартість у сумі 37809 687,50 грн., який виник внаслідок визначення податковим повідомленням-рішенням від 07.10.2004 №/2 суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість через наявність небалансу технологічних витрат електроенергії (понаднормативних витрат електроенергії), податковим органом 22.06.2012 прийняте Рішення про списання податкового боргу у розмірі 37809687,50грн.

Таким чином, податковий борг, який виник у позивача внаслідок прийняття податкового повідомлення-рішення від 07.10.2004 №/2 у розмірі 37809687,50грн., був списаний 22.06.2012.

При цьому, дії відповідача щодо відмови у задоволенні заяви Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» вих. №001-008/6056 від 11.08.2011 про списання податкового боргу та пені визнані протиправними.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин з урахуванням викладеного вище, у позивача був відсутній податкових борг

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому, право змінювати призначення платежів та здійснювати розподіл коштів, що надійшли від платника податків в рахунок сплати його поточних платежів, є правомірним, якщо буде доведено наявність у платника податкового боргу, в погашення якого були спрямовані такі кошти.

З огляду на відсутність у позивача податкового боргу, суд вважає протиправними дії відповідача по розподілу коштів та зміні призначення платежів, позивачем в платіжних дорученнях: №6440 від 13.04.2012 на суму 1 000 000,00 грн. з призначенням платежу - «аванс податок на додану вартість за березень 2012 року», № 6758 від 20.04.2012 на суму 2 000 000,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», № 7158 від 24.04.2012 на суму 1 520 000,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», № 7207 від 25.04.2012 на суму 1160 000,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», № 7223 від 26.04.2012 на суму 675 751, 00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», № 7519 від 27.04.2012 на суму 215,00 грн. з призначенням платежу - «штраф по ПДВ у зв`язку з проведенням уточнень», №7518 від 27.04.2012 на суму 332 164,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», №7517 від 27.04.2012 на суму 7 141,00 грн. з призначенням платежу - «податкові зобов`язання з ПДВ у зв`язку з проведенням уточнень».

Оскільки дії відповідача зі зміни призначення платежів є протиправними, то нарахування позивачу штрафних санкцій за затримку сплати грошового зобов`язання податковим повідомленням-рішенням № від 19.06.2012 на суму 1 286895,37 грн. також є незаконним.

Відтак, оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій та рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки суб`єктом владних повноважень у справі був Офісу великих платників податків Державної податкової служби, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати зі сплати судового збору, документально підтверджені у сумі 2178,19 грн.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ) до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (04119, м.Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11 Г, ) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної податкової служби по розподілу коштів та зміні призначення платежів, визначених Публічним акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» в платіжних дорученнях: №6440 від 13.04.2012 на суму 1 000 000,00 грн. з призначенням платежу - «аванс податок на додану вартість за березень 2012 року», № 6758 від 20.04.2012 на суму 2 000 000,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», № 7158 від 24.04.2012 на суму 1 520 000,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», №7207 від 25.04.2012 на суму 1160 000,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», № 7223 від 26.04.2012 на суму 675 751,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», № 7519 від 27.04.2012 на суму 215,00 грн. з призначенням платежу - «штраф по ПДВ у зв`язку з проведенням уточнень», №7518 від 27.04.2012 на суму 332 164,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за березень 2012 року», №7517 від 27.04.2012 на суму 7 141,00 грн. з призначенням платежу - «податкові зобов`язання з ПДВ у зв`язку з проведенням уточнень».

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 19.06.2012 на суму 1 286895,37 грн.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2178,19 грн. (дві тисячі сто сімдесят вісім грн. 19 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст.295 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 09.07.2020.

Суддя Ю.В. Калашник