Справа № 520/178/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 липня 2020 р.Справа № 520/178/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 03.02.20 року по справі № 520/178/19

за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради

до ОСОБА_1

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Харківської області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просив суд зобов`язати ОСОБА_1 здійснити перебудову квартири АДРЕСА_1 у стан, що існував до початку реконструкції та відповідає поповерховому плану цієї квартири від 11.03.2003, виготовленому КП Харківським міським бюро технічної інвентаризації.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 вказану позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з неявкою позивача у підготовче судове засідання, на підставі п.4 ч.1 ст.240 КАС України. Роз`яснено позивачу, що після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, він має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Позивачем на зазначену ухвалу суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, в якій останній просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та порушив норми процесуального права. Також, зауважує на те, що 29.01.2020 позивач забезпечив явку уповноваженої особи, але був недопущений до участі у справі.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зокрема, відповідач посилається на те, що позов подано не суб`єктом владних повноважень, а в Інспекції немає повноважень для самостійного подання до суду позову від свого імені, у огляду на що просить суд визнати апеляційну скаргу такою, що подана особою, яке не має адміністративної процесуальної дієздатності, та підписаною особою, яка не має права її підписувати і закрити апеляційне провадження.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2020 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07.07.2020 року.

Відповідач в судовому засіданні просила суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення та надав пояснення аналогічні доводам, викладеним запереченнях на апеляційну скаргу.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з неможливості розгляду справи за умови неявки представника позивача у підготовче засідання, неповідомлення позивачем про причини неявки його представника у судове засідання.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, дослідила матеріали справи, обговорила доводи апеляційної скарги і дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю, а апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику з огляду на наступне.

Відповідно до п. п. 2 ч. 1 ст. 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Приписами ч. 1 ст. 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Отже, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво». При цьому особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника (частина друга цієї статті).

Що стосується представництва, то за визначенням, наведеним у ст. 237 Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 р. № 435-IV (далі - ЦК України), ним є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. ч. 1, 3 вказаної статті).

Відповідно до п.п. 19 п. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, у редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням п.п. 11 п. 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

02.06.2016 р. за №1401-VIII Верховною Радою України прийнято зміни до Конституції України, відповідно до яких розділ XV «Перехідні положення» Основного Закону України було доповнено п. 11, який передбачає, що представництво відповідно до п. 3 ч. 1 с. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01.01.2017 р.; у судах апеляційної інстанції - з 01.01.2018 р.; у судах першої інстанції - з 01.01.2019 р. (абзац перший пункту). Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюватиметься з 01.01.2020 р. (абзац другий пункту).

Отже, представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах з 01.01.2020 р. здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 131-2 Конституції України законом також можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

За загальним правилом, підтримуваним у теорії права, самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. Принаймні, таке розуміння цих правовідносин закладене у ч. 10 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 р. № 2275-VIII. Таке ж визначення означеного поняття було відображено у попередній редакції ст. 55 КАС України.

Разом з тим, змінами, внесеними до КАС України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18.12.2019 р. № 390-IX розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що «юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені» та визначено вичерпний перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: «відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту)» (ч. 3 ст. 55 КАС України у чинній редакції). Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (ч. 4 цієї статті).

З аналізу змісту цієї норми закону вбачається, що допуск особи до участі у справі та визнання належно вчиненими будь-яких інших з переліку передбачених ст. 44 КАС України процесуальних прав можливий за умови сукупної наявності обох цих умов. Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно ч.ч. 5-6 ст. 59 КАС України, відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (ч. 8 ст. 59 КАС України).

Під час перевірки копій документів, що підтверджують повноваження представників, на предмет їх відповідності статті 59 КАС України, слід брати до уваги правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 ороку № 55 (надалі ДСТУ 4163-2003), Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5 (далі Правила), інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

Так, відповідно до пункту 8 глави 10 розділу ІІ Правил, які в силу пункту 1 їх розділу І є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями незалежно від форм власності, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки Для копій.

У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи.

На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка Копія.

Зазначеній нормі кореспондують вимоги пункту 5.27 ДСТУ 4163-2003.

Дотримання наведеного державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями незалежно від форм власності під час засвідчення копій документів, що підтверджують повноваження представників, є достатнім для додержання вимог частини шостої статті 59 КАС України.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 05.03.2020 року по справі №826/6758/18 та від 06.03.2019 року по справі №2540/2735/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому відповідно до пункту 1 глави 10 розділу ІІ Правил порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи.

За правилами пунктів 71, 72 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 напис про засвідчення документа у паперовій формі складається із слів "Згідно з оригіналом", найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалу імені і прізвища, дати засвідчення копії і проставляється нижче реквізиту документа "Підпис". Напис про засвідчення паперової копії скріплюється печаткою із зазначенням на ній найменування відповідної установи (без зображення герба) або печаткою структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) установи.

Апеляційна скарга від імені Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради підписана Волковою Н.О., як представником.

На підтвердження повноважень надано копію довіреності від 27.12.2019 № 08-21/4459/2-19, яка не містить всіх необхідних реквізитів, а саме: напис про засвідчення копії не скріплено відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки Для копій чи відбитком печатки установи.

Відповідно до положень п.п. 1.1 п. 1 Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради, Департамент територіального контролю Харківської міської ради є виконавчим органом Харківської міської ради, входить до складу Апарату Харківської міської ради та виконавчого комітету.

Згідно із п.п. 1.2 п. 1 Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради, Департамент підзвітний та підконтрольний Харківській міській раді, підпорядкований виконавчому комітету Харківської міської ради, міському голові, заступнику міського голови - керуючому справами виконавчого комітету міської ради.

П.п. 4.2 п. 4 Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради визначено, що Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради є самостійним виконавчим органом, що утворюється Харківською міською радою та діє на правах відділу Департаменту, що дублюється і в п.п. 1.1 п. 1 Положення про Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради.

Таким чином, відповідачем не надано доказів належного уповноваження ОСОБА_2 на вчинення будь-яких процесуальних дій від імені Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради у розумінні ст. 59 КАС України.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постановах 02.10.2019 року у справах №527/2442/17 та №536/2261/17.

Матеріали справи не містять оригіналу, або засвідчену у встановленому порядку копії довіреності.

Враховуючи вимоги п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України, апеляційна скаргу підлягає поверненню, оскільки підписана особою, яка не підтвердила свої повноваження щодо підписання такої скарги.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постановах від 21.08.2019 року по справі №359/2334/18 та від 25.09.2018 року по справі №817/782/18.

За фактичною відсутністю в матеріалах справи документа, посвідчуючого повноваження особи, яка подала апеляційну скаргу від імені Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження по справі та про повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 55, 298, 305 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження по справі за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Мельнікова Л.В. Рєзнікова С.С.

Повний текст ухвали складено 09.07.2020