Справа № 524/1991/20
Суддя: Нестеренко С. Г.
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/1991/20
Провадження №2-а/524/150/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого - судді - Нестеренка С.Г., при секретарі судового засідання - Бельченко Н.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Сучкова Максима Олександровича та ДПП НП про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року до суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до поліцейського взводу № 1 роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Сучкова Максима Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача - поліцейського взводу № 1 роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Сучкова Максима Олександровича від 30 березня 2020 року, серії ГО № 412072, якою його, позивача, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді попередження за те, що він, позивач, нібито, цього дня, близько 21 год. 00 хв. у м. Кременчуці по бульвару Пушкіна, 19, перебуваючи у громадському місці, розпивав алкогольний напій, а саме пиво «Carling», 0,5л, чим порушив ст. 15-2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обмеження споживання та продажу пива та слабоалкогольних напоїв».

Посилався на те, що постанова була ухвалена цим відповідачем з порушенням норм права, зокрема без врахування того, що відсутні будь-які докази вчинення ним проступку, оскільки не було вказано де саме і в якому громадському місці було вчинено проступок.

Ухвалами судді від 09 квітня 2020 року та 12 травня 2020 року позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків її оформлення, у тому числі для сплати судового збору.

Після подання позивачем 27 травня 2020 року уточненої позовної заяви з оригіналом квитанції про сплату судового збору ухвалою судді від 10 червня 2020 року було відкрито провадження у справі, залучено сторони, зокрема відповідачами: поліцейського взводу № 1 роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Сучкова Максима Олександровича та ДПП НП, витребувано матеріали справи про адміністративне правопорушення, вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання.

15 червня 2020 року до суду надійшли витребувані матеріали справи про адміністративне правопорушення без протоколу про адміністративне правопорушення.

17 червня 2020 року до суду надійшли відзиви відповідачів на позов, в яких відповідач-поліцейський та представник ДПП НП Коломієць О.Ю. вказали про незгоду з позовом з посиланням на факт вчинення проступку позивачем.

Ухвалою суду від 19 червня 2020 року було повторно витребувано матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме протокол про адміністративне правопорушення.

25 червня 2020 року до суду з БПП у м. Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП НП надійшов лист з повідомленням про відсутність протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з тим, що він стосовно позивача за ч. 1 ст. 178 КУпАП не складався.

Позивач відповіді на відзив не подавав.

Учасники справи будь-які клопотання у справі не заявляли.

Суд, вивчивши матеріали справи, оглянувши відеозаписи, які були надані відповідачами, встановив наступне.

Постановою відповідача - поліцейського взводу № 1 роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Сучкова Максима Олександровича від 30 березня 2020 року, серії ГО № 412072, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді попередження за те, що він, позивач, як зазначено у постанові, цього дня, близько 21 год. 00 хв. у м. Кременчуці по бульвару Пушкіна, 19, перебуваючи у громадському місці, розпивав алкогольний напій, а саме пиво «Carling», 0,5л, чим порушив ст. 15-2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обмеження споживання та продажу пива та слабоалкогольних напоїв».

Постанова була складена на бланку типографського способу друку із здійсненням записів відповідачем - поліцейським кульковою ручкою шляхом заповнення відповідних граф, копія якої була вручена позивачеві одразу після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Дана постанова була ухвалена відповідачем без дотримання вимог ст.ст. 9-12, 33-36, 222, 245, 247, 251, 254, 255, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

У п. 1 ч. 1 ст. 19 згаданого Кодексу України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У ч. 1 ст. 178 КУпАП передбачено суть проступку, а саме: розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, вчинені повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення, що тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 178 КУпАП ті самі дії, вчинені повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення, тягнуть за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, одним із видів дій, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, є поява в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид ужитого напою, що містив алкогольну складову (це може бути пиво або інший слабоалкогольний напій), які не віднесені до спиртних напоїв та розпивання яких у громадських місцях не заборонено.

Однак, не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за сам факт появи у нетверезому вигляді у громадському місці, якщо поведінка особи при цьому є пристойною.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема за ст. 178 КУпАП.

У статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 177 і 178 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх вчинення або за місцем проживання порушника.

Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

Адміністративними комісіями справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем проживання порушника.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як роз`яснено у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 словосполучення «за місцем його вчинення», вжите у названій статті, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку, спірна постанова складена відповідачем у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, якою є м. Кременчук.

Аналогічні висновки колегії суддів Вищого адміністративного суду України викладені в ухвалі від 13 січня 2017 року по справі №552/4635/16-а та в ухвалі від 28 грудня 2016 року по справі №750/8192/16-а.

У статтях 277, 277-2, 278 КУпАП визначено строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, порядок повідомлення та порядок підготовки до розгляду такої справи. Зокрема у ст. 278 цього Кодексу при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно ст. 279 КУпАП чітко встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, який розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами.

У ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено у ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення, в силу ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Відповідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд констатує, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП стосовно позивача відповідно до вимог ст. ст. 222, 254, 255 КУпАП не складався, копія останнього не була вручена позивачеві, з постанови не вбачається, які саме конкретні фактичні дії і в якому саме місці, яке відносилося б до громадських місць, вчиняв позивач, що свідчили б одночасно про непристойність його поведінки та образу людської гідності і громадської моралі у громадському місці.

Фактично відповідачем - поліцейським не було встановлено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП , а також не були подані відповідачами і до суду, належні і допустимі докази про факт вчинення позивачем поставленого йому у вину проступку, зокрема не були вказані відповідні ознаки сп`яніння позивача, характер дій позивача, що порушували людську гідність та громадську мораль, не встановлено в якому саме місці було вчинено вживання пива та чи відноситься воно до громадських місць, де не дозволено розпивання алкогольних напоїв. Натомість в основу суті проступку, яка була зазначена лише у постанові, були покладені лише певні висновки самого відповідача - поліцейського.

Посилання співробітника поліції на наявність відеозаписів вчинення проступку, а також певних особистих візуальних спостережень та внутрішні переконання, певні судження і висновки щодо вчинення позивачем поставленого йому у вину проступку є абсурдними, оскільки факт відеозапису не було відображено у постанові з врахуванням факту нескладання протоколу про адміністративне правопорушення, а особисті спостереження, переконання, судження та висновки, навіть суб`єкта владних повноважень, мають суб`єктивний характер, і у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 77 КАС України не є доказами.

До того ж, суд вважає, що поліцейські при здійсненні охорони громадського порядку не можуть бути свідками правопорушення, оскільки їх завданнями є безпосередньо охорона громадського порядку, що свідчить про їх юридичну заінтересованість, а звідси - про їх неможливість безпосереднього об`єктивного сприйняття обставин як сторонніх осіб. Такий висновок суду узгоджується та зроблено судом з врахуванням позиції ВС у складі колегії суддів КАС у справі № 161/5372/17, постанова від 29 квітня 2020 року.

За таких обставин, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Необхідно визнати протиправною та скасувати постанову відповідача - поліцейського взводу № 1 роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Сучкова Максима Олександровича від 30 березня 2020 року, серії ГО № 412072, про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та застосування стягнення у вигляді попередження із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно ст. 139 КАС України з відповідача ДПП НП за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути на користь позивача кошти у розмірі 420,40 грн. у рахунок повернення сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 139, 283, 287 - 289, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського взводу № 1 роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Сучкова Максима Олександровича від 30 березня 2020 року, серії ГО № 412072, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та застосування стягнення у вигляді попередження.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 420,40 грн. у рахунок повернення сплаченого судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський взводу № 1 роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Сучкова Максима Олександровича, службова адреса: м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, БПП у м. Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП НП.

Відповідач: департамент патрульної поліції Національної поліції, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. № 3.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Строк подання апеляційної скарги на рішення суду продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID -19).

Суддя: