Справа № 766/9627/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 766/9627/18

Головуючий в 1 інстанції: Майдан С.І. Дата і місце ухвалення: 11.03.2020р., м. Херсон
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 березня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чорноморської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з адміністративним позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил від 21.09.2017р. №0118/50800/17, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 5 975 489,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки Чорноморської митниці Держмитслужби про те, що внаслідок подання ОСОБА_1 до митного органу митної декларації №МД 508050000/2015/024740 від 19.06.2015р. та інвойсу №UK-MF-1338-06-1215 від 12.06.2015р. була занижена фактурна вартість товару, є необґрунтованими, оскільки оформлення митної декларації відбулося на підставі даних, які позивач отримав від продавця товару. При оформленні митної декларації №508050000/2015/024740 від 19.06.2015р. митний орган визнав заявлену декларантом митну вартість товару і дозволив випуск товару у вільний обіг, хоча зобов`язаний був проконтролювати заявлену митну вартість товару, перевірити достовірність наданих до митного оформлення документів та мав право здійснити коригування митної вартості товарів, а позивач, відповідно, оскаржити таке рішення в судовому порядку. Відповідачем не наведено жодного доказу, який би вказував на умисність дій ОСОБА_1 щодо заниження митної вартості товару.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11 березня 2020 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 11.03.2020р. та прийняти нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що під час судового розгляду судом не розкривалося поняття інвойсу та, як наслідок, не встановлювалося походження цього документу та особу, яка відповідальна за достовірність відомостей, зазначених у ньому.

Також, апелянт посилається на те, що передумовою притягнення до відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України є встановлення об`єктивної сторони правопорушення, яка полягає у свідомому заниженні митної вартості товарів. Позивач у справі не міг скоїти адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, шляхом «свідомого подання інвойсу №UK-MF-1338-06-1215 від 12.06.2015р. з заниженою вартістю вантажу з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів» ні навмисно, а ні з необережності, оскільки не знав та не міг знати про те, що митна вартість товарів, вказаних у інвойсі, є заниженою, так як не несе відповідальності за достовірність відомостей, внесених у інвойс продавцем товару.

Посилається апелянт і на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам позивача, що Митниця, маючи сумніви в достовірності відомостей, вказаних в інвойсі, мала право не лише перевірити ці відомості, а й скоригувати митну вартість заявлених до митного оформлення товарів відповідно до митної вартості подібних товарів.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 28.02.2015р. між директором китайської компанії «Sea Ray International Trading Limited» Wang Ji Hui (продавець) та директором українського підприємства ТОВ «Майрус-М» ОСОБА_1 (покупець) укладено контракт №UK-MF-1338-06-1215, за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує товари народного споживання, іменовані надалі «товари», у відповідності з інвойсами, узгодженими і підписаними сторонами контракту, на кожну поставку окремо і на умовах, зазначених у даному контракті та в достовірних додатках і доповненнях до нього. Продавець надає покупцю інформацію про передбачувану поставку товару у вигляді Е-mail. Fax-копії, або у вигляді твердої оферти.

З метою митного оформлення товару, поставленого на виконання умов вказаного контракту №UK-MF-1338-06-1215 від 28.02.2015р., директором ТОВ «Майрус-М» Волинець ОСОБА_2 19.06.2015р. до Херсонської митниці ДФС в електронному вигляді подана митна декларація типу «ЇМ 40 ДЕ» №508050000/2015/024740, в якій митну вартість товару визначено за основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту).

Разом із зазначеною митною декларацією в електронному вигляді до митного органу подано наступні документи: копію контракту від 28.02.2015р. №UK-MF-01/2015; копію інвойсу від 12.06.2015р. №UK-MF-1338-06-1215; копію товаротранспортної накладної від 12.06.2015р. №002253.

Згідно вказаних документів на митну територію України поставлено товари широкого вжитку в асортименті вагою брутто 17920,25 кг та фактурною вартістю 21330,70 доларів США, відправлені продавцем - китайською компанією «Sea Ray International Trading Limited», згідно з контрактом від 28.02.2015р. №UK-MF-01/2015.

Відправником даного вантажу, що надійшов на автомобілі з реєстраційними номерами НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , виступала турецька компанія «Karaoglu Oto Аkaryakit Teks.Paz.Ve Dis Tic. Ltd. Sti.» Загальна сума митних платежів, сплачена ТОВ «Майрус-М» за декларацією №508050000/2015/024740, склала 308863,48 грн.

Заявлена митна вартість визнана митним органом та дозволено випуск товарів у вільний обіг, що сторонами у справі не заперечується.

З матеріалів справи, також, вбачається, що 31.07.2015р. Херсонською митницею ДФС направлено запит за №2649/21-70-25 до Департаменту адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання ДФС України з метою перевірки автентичності документів щодо поставки з Туреччини вищевказаних товарів.

На вказаний запит Митниці 12.04.2017р. отримано відповідь Державної фіскальної служби України №9241/7/99-99-19-02-02-17 та завірені копії товарно-супровідних документів, наданих митними органами Туреччини на зазначену поставку вантажів. Згідно з наданою відповіддю та наданими копіями документів, а саме: транзитної декларації №15LR980, експертної декларації №153413000ЕХ331686, паспорту водія транспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, спеціального дозволу на ввезення та вивезення ТЗ, що перевозить міжнародні вантажі автошляхи, реєстраційного документа ТЗ, встановлено наступне:

- загальна вага вантажів (17920,25 кг), задекларованих у МД №508050000/2015/024740 від 19.06.2015 року, співпадає із загальною вагою вантажів (17920,25 кг), задекларованих в документах наданих митними органами Туреччини;

- продавцем вантажів за ВМД №508050000/2015/042907 є компанія «Sea Ray International Trading Limited» (Китай), відправником «Karaoglu Oto Аkaryakit Teks.Paz.Ve Dis Tic. Ltd. Sti». (Туреччина), а одержувачем - ТОВ «Майрус-М» (Україна). Експортерами вантажів, згідно з деклараціями митних органів Туреччини, виступили 6 різних компаній даної країни, а одержувачами українські компанії «UKRTOMSOYUZ LLC» (м.Івано-Франківськ, Україна) на частину вантажу вагою 10665,25 кг та Mayrus-M LTD (м.Хмельницький, Україна) на частину вантажу вагою 7255 кг. При цьому, вартість товарів (20 найменувань) за експортною митною декларацією №153413000ЕХ331686, де відправником виступає турецька компанія «Karaoglu Oto Аkaryakit Teks.Paz.Ve Dis Tic. Ltd. Sti.», одержувачем - ТОВ «Майрус-М», склала 255633,80 євро, вага товарів становить 7255 кг. Тобто, вартість лише частини вантажу, ввезеного у ТЗ з реєстраційними номерами СЕ0840ВВ/СЕ3200ХТ, становить 255633,80 євро проти всієї вартості вантажу за МД №508050000/2015/024740 21330,70 доларів США;

- відомості щодо перевізника та транспортного засобу зазначені у ВМД №508050000/2015/024740 від 19.06.2015р. та товаросупровідних документах наданих до Херсонської митниці ДФС, співпадають із відомостями, зазначеними в документах, наданих митними органами Туреччини.

Згідно зі службовою запискою Управління адміністрування митних платежів Херсонської митниці ДФС від 24.04.2017р. №19-03/233-с загальна сума митних платежів, що мала б бути сплачена ТОВ «Майрус-М» при ввезенні товарів за митною декларацією №508050000/2015/024740, розрахована з вимогами ст.296 МК України, з митної вартості 6 912 408,83 грн., складає 2 300 693,36 грн. Різниця між сплаченими за вищевказаною митною декларацією митними платежами та тими, що підлягали б сплаті, складає 1 991 829,88 грн. Таким чином, внаслідок подання до митного органу митної декларації №508050000/2015/024740 та інвойсу від 12.06.2015р. №UK-MF-1338-06-1215, в яких вказана занижена фактурна вартість вантажу, загальна сума платежів, які підлягали сплаті при митному оформлені вантажу, була зменшена на 1 991 829,88 грн.

У зв`язку з цим, митний орган дійшов висновку, що громадянином України ОСОБА_1 , директором ТОВ «Майрус-М», для митного оформлення митної декларації типу «ІМ 40 ДЕ» №508050000/2015/024740 від 19.06.2015р. подано інвойс від 12.06.2015р. №UK-MF-1338-06-1215 з нижчою вартістю вантажу на суму 1 991 829,88 грн., для неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст.485 Митного кодексу України, а саме: вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на суму 1 991 829,88 грн., шляхом заявлення в митній декларації типу «ІМ 40 ДЕ» неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару.

14.06.2017р. відповідачем стосовно ОСОБА_1 складений протокол про порушення митних правил №0118/50800/17 за ст.485 МК України.

21.09.2017р. в.о. заступника начальника Херсонської митниці ДФС - начальника Управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3 , за результатами розгляду справи про порушення митних правил №0118/50800/17 винесено постанову, якою директора ТОВ «Майрус-М» громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 (трьохсот) відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 5 975 489, 64 грн.

Не погоджуючись з правомірністю вказаної постанови ОСОБА_1 оскаржив її в судовому порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов висновку, що ОСОБА_1 був обізнаний про надходження кожної партії товару, попередньо узгодив асортимент отриманого товару, вартість, дату, час відправлення та отримання, але під час митного оформлення отриманого товару до митної декларації №508050000/2015/024740 від 19.06.2015р. свідомо подав інвойс №UK-MF-1338-06-1215 від 12.06.2015р. із заниженою вартістю вантажу, з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів. За висновками суду першої інстанції, дії позивача охоплюються диспозицією статті 485 Митного кодексу України і підпадають під «інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів», які мали наслідком неналежну сплату останніх.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність спірної постанови у справі про порушення митних правил від 21.09.2017р. №0118/50800/17 виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.2 статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 4 МК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.

В силу ч.1 ст.318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.Частиною 8 статті 264 МК України визначено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною 1 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 52 цього Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, серед іншого, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 54 цього Кодексу передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; випускати у вільний обіг товари, що декларуються у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю.

Відповідно до статті 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 485 цього Кодексу, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до статті 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

В силу статті 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Частиною 1 статті 494 МК України встановлено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до частини 1 статті 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Як передбачено частиною 1 статті 525 МК України, справа про порушення митних правил розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Разом з тим, частиною 1 статті 467 МК України встановлено, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до митного органу 19.06.2015р. подано митну декларацію типу «ЇМ 40 ДЕ» №508050000/2015/024740, в якій визначено митну вартість товару та подано на її підтвердження відповідні документи, в тому числі інвойс №UK-MF-1338-06-1215 від 12.06.2015р..

На підставі митної декларації від 19.06.2015р. №508050000/2015/024740 в той же день Митницею проведено митне оформлення та випущено у вільний обіг товар.

Порушення порядку декларування товарів встановлено відповідачем в квітні 2017 року при отриманні від Державної фіскальної служби України відповіді №9241/7/99-99-19-02-02-17 на запит Митниці від 31.07.2015р.

Протокол про порушення митних правил №0118/50800/17 відносно ОСОБА_1 складено Митницею ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі 14.06.2017р., а спірну постанову винесено за результатами розгляду такого протоколу 21.09.2017р., тобто зі спливом шестимісячного строку з дня вчинення правопорушення.

Варто зазначити, що частиною 1 статті 467 МК України передбачено випадки, коли адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень, а саме: у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 Митного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 264 вказаного Кодексу, зокрема, встановлено, що митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Дата та час подання митної декларації фіксується органом доходів і зборів шляхом її реєстрації, у тому числі з використанням інформаційних технологій. Орган доходів і зборів не має права відмовити в реєстрації митної декларації.

За змістом частини 5 сттатті 255 МК України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаро-супровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Таким чином, передбачене статтею 485 МК України порушення митних правил, яке полягає в заявлені у митній декларації або в інших документах, що надані контролюючому органу, неправдивих відомостей з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, визначеною статтею 255 МК України, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю.

З урахуванням викладеного, зазначене порушення митних правил не можна вважати триваючим, оскільки воно припиняється із поданням митної декларації контролюючому органу, а відтак, на підставі наведених вище положень ч.1 ст.467 МК України, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через 6 (шість) місяців з дня його вчинення.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах від 20 червня 2011 року по справі № 21-97а11 та від 09.04.2012 року по справі №21-260а11, а також правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 28 грудня 2018 року по справі № 640/3257/17.

Статтею 467 Митного кодексу України віднесено правопорушення, відповідальність за які передбачена статтею 485 Митного кодексу України, до триваючих.

При цьому, диспозиція статті 485 Митного кодексу України передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони правопорушення, і порушення, що встановлене митним органом щодо позивача (заявлення в митній декларації №МД 508050000/2015/024740 від 19.06.2015р. та в інвойсі №UK-MF-1338-06-1215 від 12.06.2015р. неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару) не носить триваючого характеру, оскільки є вчиненим з моменту подання відповідної декларації. Тобто, у даному випадку з моменту подання декларації ймовірно протиправні дії більше не вчиняються, відтак інкримінований позивачу склад діяння не носить триваючого характеру.

Аналогічну правову позицію у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постанові від 28.12.2018р. по справі № 640/3257/17.

На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку, що притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил мало місце з порушенням строку, встановленого частиною 1 статті 467 МК України, у зв`язку з чим постанова відповідача у справі про порушення митних правил від 21.09.2017р. №0118/50800/17 не може бути визнана обґрунтованою та підлягає скасуванню без надання правової оцінки наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 485 КАС України.

При вирішенні спору суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, що призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Оскільки при вирішенні спору судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини справи та допущено порушення норм матеріального права, тому, відповідно до ст.317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги позивача на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції задовольняє таку скаргу, скасовує рішення суду від 11.03.2020р., з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 272, 286, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 березня 2020 року скасувати.

Прийняти по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 21.09.2017р. №0118/50800/17, прийняту Херсонською митницею ДФС.

Стягнути з Чорноморської митниці Держмитслужби () за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 1335,40 грн. (одна тисяча триста тридцять п`ять гривень 40 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 07 липня 2020 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук