Справа № 420/1393/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1393/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Мельника Ю.В.,

представника позивача - Фатєєвої І.В. (за довіреністю),

представника відповідача - Малюченко А.С. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу «МАЯК» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.02.2020 року № та №, від 06.02.2020 року № та №, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов сільськогосподарського виробничого кооперативу «МАЯК» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.02.2020 року № про донарахування податку на додану вартість на суму 712 501,00 грн. - за податковими зобов`язаннями та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 356 251,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.02.2020 року № про застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, у розмірі 356 251,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.02.2020 року № про донарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 185 019,65 грн. - за податковими зобов`язаннями та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 137 876,61 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.02.2020 року № про донарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 441 467,77 грн. - за податковими зобов`язаннями та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 331 100,83 грн.;

- стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області () на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу «МАЯК» () суму судового збору у розмірі 21 020,00 грн.;

- стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області () на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу «МАЯК» () суму витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позивач не погоджується з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства України та зазначає, що СВК «МАЯК» було реалізовано ТОВ «НОВОСТАЙЛ», ТОВ «ТОДОСТ», ТОВ «АЛГОДЕК», ТОВ «ПРОМБУД ПОСТАЧАННЯ», ПП «КСД-ГЕЛІУМ», ПП «ПІВДЕНЬ СЕРВІС ПЛЮС» - рис сирець в обсязі 400 тон, що підтверджується належним чином оформленими первинними документами.

Також, позивач звертає увагу, що податкові зобов`язання з податку на додану вартість за основною ставкою були задекларовані у липні 2018 року, що підтверджується податковою декларацією з податку на додану вартість за липень 2018 року з розшифровкою податкових зобов`язань у Додатку №5 - Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) п.3 Таблиці №1, що зареєстрована податковим органом 10.08.2018 року о 13:03 - Квитанція №2, Р№. З наведеного вбачається, що і дати поставки товару, і дати оплат співпадають з датами складення податкових накладних за кожною поставкою.

Таким чином, позивач вважає, що реалізація СВК «МАЯК» рису покупцям відбувалася на підставі укладених договорів, видаткових накладних, податкових накладних, рахунків, а також довіреностей, товарно-транспортних накладних на відпуск, які надавалися під час проведення перевірки в повному обсязі.

Як зазначає позивач, з оформленої первинної та звітної документації вбачається, що всі податкові накладні (зведені) були зареєстровані у встановленому законом порядку та строки, а саме за правовідносини з:

ТОВ «НОВОСТАЙЛ» - податкова накладна №14 від 20.03.2018 року, зареєстрована ДПС України під № - 23.03.2018 року о 17:01:11, що підтверджується квитанцією №1 про прийняття та реєстрацію;

ТОВ «ТОДОСТ» - податкова накладна №14 від 18.01.2018 року, зареєстрована ДПС України № - 02.02.2018 року о 13:05:39, згідно квитанції №1, податкова накладна №2 від 02.02.2018 року, зареєстрована під № 15.02.2018 року о 10:02:02, що підтверджується квитанцією №1;

ТОВ «АЛГОДЕК» - податкова накладна №35 від 20.07.2018 року, зареєстрована під № - 06.08.2018 року о 08:45:04, згідно квитанції №1;

ТОВ «ПРОМБУД ПОСТАЧАННЯ» - податкова накладна №5 від 02.08.2018 року, зареєстрована № - 06.08.2018 року о 13:05:14, згідно квитанції №1;

ПП «КСД-ГЕЛІУМ» - податкова накладна №4 від 02.08.2018 року, зареєстрована № - 06.08.2018 року о 13:02:56, згідно квитанції №1;

ПП «ПІВДЕНЬ СЕРВІС ПЛЮС» - податкова накладна №36 від 20.07.2018 року, зареєстрована ДПС України під № - 06.08.2018 року о 08:49:37, квитанція №1.

Як вбачається з реєстраційних квитанцій, всі податкові накладні зареєстровані у встановлені ст.201 ПК України строки, щодо чого є належне підтвердження.

Таким чином, позивач вважає, що невідповідності даних в первинній документації, таких як дати поставки товару, дати оформлення податкових накладних та дати отримання грошових коштів за поставлений товар, спростовуються належним чином оформленою договірною та первинною документацією, а зазначення в акті перевірки про не складення та не реєстрацію податкових накладних на суму 712 501,00 грн. не відповідають дійсності, що підтверджує, що податкові повідомлення - рішення від 03.02.2020 року № про донарахування податку на додану вартість на суму 712 501,00 грн. - за податковими зобов`язаннями та штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 356 251,00 грн., та № про застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, у розмірі 356 251,00 грн. є незаконними, та такими, що підлягають безумовному скасуванню.

Щодо незаконності податкового повідомлення - рішення від 06.02.2020 року № про донарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 441 467,77 грн. - за податковими зобов`язаннями та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 331 100,83 грн. позивач зазначає, що СВК «МАЯК» не виплачувалася заробітна плата у натуральному вигляді.

Крім того, відповідачем в акті перевірки не заперечується правильність та достовірність нарахованого та утриманого податку з доходів фізичних осіб за листопад 2018 року. Жодних зауважень чи дефектів оформленої звітної та первинної документації на нарахування та виплату заробітної плати та податку з доходів фізичних осіб під час перевірки не встановлено.

Таким чином, позивач вважає, що діючи в межах податкового законодавства СВК «МАЯК» було нараховано та сплачено податок з доходів фізичних осіб на нараховану заробітну плату, що виплачувалась робітникам позивача в грошовій формі шляхом видачі коштів з каси, з огляду на що, твердженні відповідача про протилежне - нібито виплату заробітної плати в натуральній формі не відповідають дійсності. Більш того, відповідач зазначаючи про виплату заробітної плати в натуральній формі взагалі не навів доказів якими саме документами це підтверджується, яким особам могла здійснюватися виплата заробітної плати за рахунок зерна, рису та в якому обсязі тощо.

Щодо незаконності податкового повідомлення - рішення від 06.02.2020 року № про донарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 185 019,65 грн. - за податковими зобов`язаннями та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 137 876,61 грн. позивач зазначає, що СВК «МАЯК» не виплачувалася орендна плата за користування земельними частками (паями) у натуральному вигляді.

Позивач зазначає, що під час проведення перевірки перевіряючим надавалися відомості на виплату грошей - орендної плати та відомості на виплату готівки за оренду земельного пая в період з 01.01.2018 року по 30.06.2019 рік, згідно з якими виплата орендної плати фізичним особам - власникам земельних ділянок, що орендуються позивачем, здійснювалася виключно в грошовій формі.

Також, позивач наголошує, що відповідачем в акті перевірки не заперечується правильність та достовірність нарахованого та утриманого податку з доходів фізичних осіб за період 01.01.2018 року - 30.06.2019 рік, жодних зауважень чи дефектів оформленої звітної та первинної документації на нарахування та виплату орендної плати та податку з доходів фізичних осіб під час перевірки не встановлено, зазначено лише про незаконне незастосування коефіцієнту, що повинен враховуватися при виплаті орендної плати в натуральній формі.

Крім того, позивач звертає увагу, що керуючись договірними домовленостями, СВК «МАЯК» було нараховано та сплачено податок з доходів фізичних осіб на нараховану та виплачену орендну плату в грошовій формі шляхом видачі коштів з каси позивача згідно домовленостей, що були закріплені в укладених договорах оренди земельних ділянок.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 17 березня 2020 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року витребувано у Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) належним чином оформлені та засвідчені копії документів, які стали підставою для проведення у період з 06.11.2019 року по 03.12.2019 рік документальної планової виїзної перевірки сільськогосподарського виробничого кооперативу «МАЯК», в тому числі, але не зокрема:

- акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки сільськогосподарського виробничого кооперативу «МАЯК» №575/15-32-05-09/30704515 від 10.12.2019 року;

- податкове повідомлення-рішення від 03.02.2020 року № про донарахування податку на додану вартість на суму 712 501,00 грн. - за податковими зобов`язаннями та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 356 251,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 03.02.2020 року № про застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, у розмірі 356 251,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 06.02.2020 року № про донарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 185 019,65 грн. - за податковими зобов`язаннями та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 137 876,61 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 06.02.2020 року № про донарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 441 467,77 грн. - за податковими зобов`язаннями та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 331 100,83 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року зупинено провадження у справі за позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу «МАЯК» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.02.2020 року № та №, від 06.02.2020 року № та № до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

02 червня 2020 року від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження по справі (вхід. №21136/20).

11 червня 2020 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом: задоволено клопотання представника позивача та прийнято рішення - поновити провадження по справі та продовжити розгляд справи зі стадії на якій воно було зупинене; приєднано до матеріалів справи: відзив на адміністративний позов (вхід. №11699/20 від 13.03.2020 року); відповідь на відзив (вхід. №ЕП/3498/20 від 24.03.2020 року); клопотання СВК «МАЯК» про залучення додаткових доказів разом з додатками (вхід. №11835/20 від 16.03.2020 року).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу «МАЯК» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.02.2020 року № та №, від 06.02.2020 року № та № та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 червня 2020 року о 14 год. 00 хв.

23 червня 2020 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи клопотання представника відповідача про залучення додаткових доказів до матеріалів справи (вхід. №24141/20 від 23.06.2020 року).

26 червня 2020 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи заяву представника СВК «МАЯК» про збільшення витрат на професійну правничу допомогу (вхід. №ЕП/9654/20 від 25.06.2020 року) та заперечення ГУ ДПС в Одеській області на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу (вхід. №24559/20 від 26.06.2020 року).

30 червня 2020 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи: клопотання представника позивача про залучення додаткових доказів разом з додатками (вхід. №24762/20 від 30.06.2020 року та вхід. №24837/20 від 30.06.2020 року); додаткові заперечення представника відповідача на заяву про стягнення судових витрат (вхід. №24749/20 від 30.06.2020 року).

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

ГУ ДПС в Одеській області не погоджується з позовними вимогами СВК «МАЯК», вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, зазначаючи при цьому те, що перевіркою не підтверджено відвантаження 400 тон рису на адресу підприємств покупців: ТОВ «НОВОСТАЙЛ», ТОВ «ТОДОС», ТОВ «АЛГОДЕК», ТОВ «ПРОМБУД ПОСТАЧАННЯ», ПП «КСД-ГЕЛІУМ», ПП «ПІВДЕНЬ СЕРВІС ПЛЮС» на загальну суду ПДВ - 712 499,80 грн.

Також, відповідач зазначає, що перевіркою встановлено не виконання п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2756-VI із змінами та доповненнями, так як, ні дата постачання на адресу вищевказаних підприємств, ні дата надходження коштів до СВК «МАЯК» не співпадають з датами виписки податкових накладних. Відповідач вважає, що підприємством не включено до складу податкових зобов`язань суми ПДВ від реалізації товару, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість в загальному розмірі 712 499,80 грн.

Таким чином, відповідач зазначає, що в порушення п.201.1 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2756-VI СВК «МАЯК» не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму 712 501 грн., у тому числі за січень 2018 року - 91 667 грн., у тому числі за лютий 2018 року - 95 833 грн., у тому числі за березень 2018 року - 191 667 грн., у тому числі за липень 2018 року - 166 667 грн., у тому числі за серпень 2018 року - 166 667 грн.

Як зазначає відповідач, відповідно до відомостей нарахування заробітної плати, платіжних відомостей, оборотно-сальдової відомості по рахунку 661 «Розрахунки по заробітній платі», відомостям на видачу продукції, податкової накладної працівникам СВК «МАЯК» було надано 30.11.2018 року заробітну плату у натуральному вигляді: рис (сирец) на загальну суму 11 173 570,44 грн., але в порушення п.164.5 ст.164 Податкового кодексу України, СВК «МАЯК» не застосовано коефіцієнт у розмірі 1,2195. Внаслідок незастосування коефіцієнту, відповідно до п.164.5 ст.164 Податкового кодексу України, у перевіряємому періоді з 01.01.2018 року по 30.06.2019 рік СВК «МАЯК» занижено базу оподаткування при наданні доходів у формі заробітної плати на 2 452 598,71 грн., що привело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 441 467,77 грн.

Також, відповідач звертає увагу, що при сплаті орендної плати на загальну суму 4 682 856,32 грн. у натуральній формі, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами - відомостями на видачу зерна, рису, податковими накладними, в порушення п.164.5 ст.164 Податкового кодексу України, СВК «МАЯК» не застосовано коефіцієнт у розмірі 1,2195. Внаслідок незастосування коефіцієнту, відповідно до п.164.5 ст.164 Податкового кодексу України, у перевіряємому періоді з 01.01.2018 року по 30.06.2019 рік СВК «МАЯК» занижено базу оподаткування при наданні доходів за оренду (користування) земельними частками (паями) у вигляді орендної плати на 1 027 886,96 грн., що привело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 185 019,65 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (30704515), сільськогосподарський виробничий кооператив «МАЯК» є юридичною особою, основним видом діяльності якої є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (01.11) (т.1 а.с.61-64).

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року, п.2 ст.13 Закону України №2464-VI від 08 липня 2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області №6289 від 07.08.2019 року, зі змінами внесеними наказом №1363 від 04.11.2019 року ГУ ДПС в Одеській області, проведена планова виїзна документальна перевірка сільськогосподарського виробничого кооперативу «МАЯК», () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 30.06.2018 року по 30.06.2019 рік, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 року по 30.06.2019 рік, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 року по 30.06.2019 рік.

За результатами проведеної перевірки, відповідачем складено Акт №575/15-32-05-09/30704515 від 10.12.2019 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки сільськогосподарського виробничого кооперативу «МАЯК», , тел.: +29, e-mail: (т.4 а.с.31-41).

У висновках до Акту №575/15-32-05-09/30704515 від 10.12.2019 року зазначено, що перевіркою встановлено порушення:

- п.198.1, 198.2, 198.3, п.198.5. ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2756-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 712 501,00 грн., у тому числі за січень 2018 року - 91 667,00 грн., у тому числі за лютий 2018 року - 95 833,00 грн., утому числі за березень 2018 року - 191 667,00 грн., у тому числі за липень 2018 року - 166 667,00 грн., у тому числі за серпень 2018 року - 166 667,00 грн.;

- п.201.1, п.201.10, ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2756-VI із змінами та доповненнями, викладені в п.3.1.3.1.1 даного акту, в результаті чого СВК «МАЯК» не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму 712 501,00 грн., у тому числі за січень 2018 року - 91 667,00 грн., у тому числі за лютий 2018 року - 95 833,00 грн., у тому числі за березень 2018 року - 191 667,00 грн., у тому числі за липень 2018 року - 166 667,00 грн., у тому числі за серпень 2018 року - 166 667,00 грн.;

- п.14.1.47, п.14.1. ст.14, пп.162.1.1., 162.1.3., п.162.1., ст.162, пп.163.1.1., пп.163.1.2., п.163.1., пп.163.2.1, пп.163.2.2., п.163.2. ст.163, пп.164.1.1. пп.164.1.2. п.164.1, пп.164.2.17. п.164.2., п.164.5. ст.164, п.167.1. ст.167, п.п.168.1.4. п.168.1., п.168.3, пп.168.4.1, пп.168.4.2, пп.168.4.7, п.168.4 ст.168, п.171.2 ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2756-VI із змінами та доповненнями, не утримано та не перераховано податок на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2018 року по 30.06.2019 рік на загальну суму 626 487,42 грн., у тому числі за січень 2018 року - 3 552,53 грн., лютий 2018 року - 1 158,12 грн., березень 2018 року - 2 204,32 грн., квітень 2018 року - 4 191,28 грн., травень 2018 року - 998,71 грн., червень 2018 року - 355,59 грн., липень 2018 року - 493,38 грн., серпень 2018 року - 127 869,65 грн., вересень 2018 року - 1086,53 грн., жовтень 2018 року - 4 896,43 грн., листопад 2018 року - 475 709,13 грн., грудень 2018 року - 532,40 грн., січень 2019 року - 988,94 грн., лютий 2019 року - 451,20 грн., квітень 2019 року - 1 643,62 грн., травень 2019 року - 118,53 грн., червень 2019 року - 237,06 грн.

За результатами встановлених порушень Головним управлінням ДПС в Одеській області винесені податкові повідомлення-рішення:

- № від 03.02.2020 року про донарахування податку на додану вартість на суму 712 501,00 грн. - за податковими зобов`язаннями та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 356 251,00 грн. (т.4 а.с.51);

- № від 03.02.2020 року про застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, у розмірі 356 251,00 грн. (т.4 а.с.52);

- № від 06.02.2020 року про донарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 185 019,65 грн. - за податковими зобов`язаннями та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 137 876,61 грн. (т.4 а.с.54);

- № від 06.02.2020 року про донарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 441 467,77 грн. - за податковими зобов`язаннями та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 331 100,83 грн. (т.4 а.с.53).

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями від 03.02.2020 року №, № та від 06.02.2020 року №, №, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Релевантні джерела права та висновки суду

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 року (далі - Податковий кодекс).

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України передбачено, що об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

У відповідності до пункту 135.1 ст.135 Податкового кодексу України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Статтею 200 Податкового кодексу України визначається, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

У відповідності до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІV від 16.07.1999 року (далі - Закон №996-ХІV), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Наведені вище норми вказують на те, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

При цьому фінансовий результат до оподаткування визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.

Отже, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеній у постанові від 04 червня 2020 року по справі №826/115/17.

В Акті планової виїзної перевірки №575/15-32-05-09/30704515 від 10.12.2019 року, відповідачем, зокрема, було встановлено, що СВК «МАЯК» не включено до складу податкових зобов`язань суми ПДВ від реалізації товару - рису сирець, що призвело до заниження податкових зобов`язань на суму у розмірі 712 499,8 грн., реалізованого на користь:

ТОВ «НОВОСТАЙЛ» (код за ) в березні 2018 року - 191 667 грн.;

ТОВ «ТОДОСТ» (код за ) на суму 187 500,00 грн.; в тому числі в січні 2018 року - 95833,00 грн., в лютому 2018 року - 91 667,00 грн.;

ТОВ «АЛГОДЕК» (код за ) в липні 2018 року - 100 000,00 грн.;

ТОВ «ПРОМБУД ПОСТАЧАННЯ» (код за ) в серпень 2018 року - 100 000,00 грн.;

ПП «КСД-ГЕЛІУМ» (код за ) в серпень 2018 року - 66 667,00 грн.;

ПП «ПІВДЕНЬ СЕРВІС ПЛЮС» (код за ) в липень 2018 року- 66 667,00 грн.

Судом встановлено, що за перевіряємий період СВК «МАЯК» мало взаємовідносини з ТОВ «НОВОСТАЙЛ», ТОВ «ТОДОСТ», ТОВ «АЛГОДЕК», ТОВ «ПРОМБУД ПОСТАЧАННЯ», ПП «КСД-ГЕЛІУМ», ПП «ПІВДЕНЬ СЕРВІС ПЛЮС».

Суд зазначає, що 20.03.2018 року між СВК «МАЯК» (продавець) та ТОВ «НОВОСТАЙЛ» (покупець) укладено договір купівлі-продажу (т.4 а.с.90-91), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію в порядку та на умовах встановлених цим договором (п.1.1.).

Згідно договору від 20.03.2018 року СВК «МАЯК» було поставлено ТОВ «НОВОСТАЙЛ» 100,00 тон рису сирець, про що позивачем був виставлений рахунок на оплату №14 від 20.03.2018 року (т.2 а.с.32), який був сплачений ТОВ «НОВОСТАЙЛ», що підтверджується платіжним дорученням №201 від 20.03.2018 року (т.2 а.с.37). Передання товару підтверджується підписаною видатковою накладною №280 від 20.03.2018 року (т.2 а.с.34), податковою накладною №14 від 20.03.2018 року (т.2 а.с.35), зареєстрованою ДПС України під № 23.03.2018 року о 17:01:11, що підтверджується відповідною квитанцією №1 про прийняття та реєстрацію податкової накладної (т.2 а.с.36). Також від ТОВ «НОВОСТАЙЛ» при передачі йому товару була надана довіреність №20/03/2018 від 20.03.2018 року на отримання товарно-матеріальних цінностей, засвідчена печаткою ТОВ «НОВОСТАЙЛ» та підписом керівника товариства (т.2 а.с.33). Податкові зобов`язання з податку на додану вартість за основною ставкою були задекларовані у березні 2018 року, що підтверджується податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2018 року (т.2 а.с.79-80) з розшифровкою податкових зобов`язань у Додатку №5 - Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) п.3 таблиці №1 (т.2 а.с.81-82), що зареєстрована податковим органом 16.04.2018 року о 12:43 - Квитанція №2, Р№ (т.2 а.с.83).

Судом встановлено, що 18 січня 2018 року між СВК «МАЯК» та ТОВ «ТОДОСТ» укладено договір купівлі-продажу (т.4 а.с.110-111), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію в порядку та на умовах встановлених цим договором (п.1.1.).

Згідно договору від 18.01.2018 року СВК «МАЯК» було поставлено ТОВ «ТОДОСТ» 100,00 тон рису сирець, про що позивачем були виставлені рахунок №5 від 18.01.2018 року (т.2 а.с.38) на оплату поставки рису сирець у розмірі 50,00 тон на суму 550 000,20 грн., в т. ч. ПДВ 91 666,70 грн., який був сплачений ТОВ «ТОДОСТ», що підтверджується платіжним дорученням №15 від 18.01.2018 року (т.2 а.с.42) та рахунком №7 від 02.02.2018 року на оплату 50,00 тон рису сирець на суму 574 999,80 грн., в т. ч. ПДВ 95 833,30 грн. (т.2 а.с.43), оплачений згідно платіжного доручення №41 від 02.02.2018 року (т.2 а.с.48). Передання товару підтверджується підписаними видатковими накладними №65 від 22.01.2018 року та №98 від 02.02.2018 року (т.2 а.с.45), податковою накладною №14 від 18.01.2018 року (т.2 а.с.40), зареєстрованою ДПС України 02.02.2018 року за № о 13:05:39, що підтверджується квитанцією №1 про прийняття та реєстрацію податкової накладної (т.2 а.с.44), та податковою накладною №2 від 02.02.2018 року (т.2 а.с.40), зареєстрованою ДПС України 15.02.2018 року під № о 10:02:02, що підтверджується квитанцією №1 про прийняття та реєстрацію податкової накладної (т.2 а.с.47). Також, від ТОВ «ТОДОСТ» при передачі йому товару була надана довіреність №000003 від 18.01.2018 року на отримання товарно-матеріальних цінностей, засвідчена печаткою ТОВ «ТОДОСТ» та підписом керівника товариства (т.2 а.с.39) та довіреність №000012 від 02.02.2018 року на отримання від СВК «МАЯК» цінностей за рахунком-фактурою №7 від 02.02.2018 року (т.2 а.с.44). Податкові зобов`язання з податку на додану вартість за основною ставкою були задекларовані у січні 2018 року, що підтверджується податковою декларацією з податку на додану вартість за січень 2018 року (т.2 а.с.69-70) з розшифровкою податкових зобов`язань у Додатку №5 - Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) п.3 Таблиці №1 (т.2 а.с.71-72), що зареєстрована податковим органом 13.02.2018 року о 13:58 - Квитанція №2, Р№ (т.2 а.с.73) та в лютому 2018 року, в податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2018 року (т.2 а.с.74-75) з розшифровкою податкових зобов`язань у Додатку №5 - Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) п.3 Таблиці №1 (т.2 а.с.76-77), що зареєстрована податковим органом 12.03.2018 року о 13:35 - Квитанція №2, Р№ (т.2 а.с.78).

Судом встановлено, що 19 липня 2018 року між СВК «МАЯК» та ТОВ «АЛГОДЕК» укладено договір купівлі-продажу (т.4 а.с.122-123), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію в порядку та на умовах встановлених цим договором (п.1.1.).

Згідно договору від 19.07.2018 року СВК «МАЯК» було поставлено ТОВ «АЛГОДЕК» 60,00 тон рису сирець, про що позивачем був виставлений рахунок №70 від 20.07.2018 року на оплату поставки рису сирець на суму 599 999,76 грн., в т. ч. ПДВ 99 999,96 грн. (т.4 а.с.124), який був сплачений ТОВ «АЛГОДЕК», що підтверджується платіжним дорученням №5 від 20.07.2018 року (т.2 а.с.54). Передання товару підтверджується підписаною видатковою накладною №889 від 20.07.2018 року (т.2 а.с.50), податковою накладною №35 від 20.07.2018 року (т.2 а.с.52), зареєстрованою ДПС України 06.08.2018 року за № о 08:45:04, що підтверджується квитанцією №1 про прийняття та реєстрацію податкової накладної (т.2 а.с.53). Також, від TOB «АЛГОДЕК» при передачі йому товару була надана довіреність №1- 19/07/2018 від 19.07.2018 року на отримання товарно-матеріальних цінностей, засвідчена печаткою ТОВ «АЛГОДЕК» та підписом керівника товариства (т.2 а.с.51). Податкові зобов`язання з податку на додану вартість за основною ставкою були задекларовані у липні 2018 року, що підтверджується податковою декларацією з податку на додану вартість за липень 2018 року (т.2 а.с.84-85) з розшифровкою податкових зобов`язань у Додатку №5 - Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) п.3 Таблиці №1 (т.2 а.с.86-87), що зареєстрована податковим органом 10.08.2018 року о 13:03 - Квитанція №2, Р№ (т.2 а.с.88).

Як вбачається з матеріалів справи 01 серпня 2018 року між СВК «МАЯК» та ТОВ «ПРОМБУД ПОСТАЧАННЯ» укладено договір купівлі-продажу (т.4 а.с.136-137), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію в порядку та на умовах встановлених цим договором (п.1.1.).

Згідно договору від 01.08.2018 року СВК «МАЯК» було поставлено ТОВ «ПРОМБУД ПОСТАЧАННЯ» 60.0 тон рису сирець, про що позивачем був виставлений рахунок №83 від 01.08.2018 року на оплату поставки рису сирець на суму 599 999,76 грн., в т. ч. ПДВ 99 999,96 грн. (т.4 а.с.138), який був сплачений ТОВ «ПРОМБУД ПОСТАЧАННЯ», що підтверджується платіжним дорученням №1 від 02.08.2018 року (т.2 а.с.58). Передання товару підтверджується підписаною видатковою накладною №968 від 02.08.2018 року (т.2 а.с.59), податковою накладною №5 від 02.08.2018 року (т.2 а.с.56), зареєстрованою ДПС України 06.08.2018 року під № о 13:05:14, що підтверджується квитанцією №1 про прийняття та реєстрацію податкової накладної (т.2 а.с.57). Також, від ТОВ «ПРОМБУД ПОСТАЧАННЯ» при передачі йому товару була надана довіреність №000018 від 01.08.2018 року на отримання товарно-матеріальних цінностей, засвідчена печаткою ТОВ «ПРОМБУД ПОСТАЧАННЯ» та підписом керівника товариства (т.2 а.с.55). Податкові зобов`язання з податку на додану вартість за основною ставкою були задекларовані у серпні 2018 року, що підтверджується податковою декларацією з податку на додану вартість за серпень 2018 року (т.2 а.с.91-92) з розшифровкою податкових зобов`язань у Додатку №5 - Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) п.3 Таблиці №1 (т.2 а.с.89-90), що зареєстрована податковим органом 18.09.2018 року о 11:32 - Квитанція №2, Р№ (т.2 а.с.93).

Судом встановлено, що 01 серпня 2018 року між СВК «МАЯК» та ПП «КСД - ГЕЛІУМ» укладено договір купівлі-продажу (т.4 а.с.151-152), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію в порядку та на умовах встановлених цим договором (п.1.1.).

Згідно договору від 01.08.2018 року СВК «МАЯК» було поставлено ПП «КСД - ГЕЛІУМ» 40,00 тон рису сирець, про що позивачем були виставлений рахунок №83 від 01.08.2018 року на оплату поставки рису сирець на суму 399 999,84 грн., в т. ч. ПДВ 66 666,64 грн. (т.4 а.с.155), який сплачено ПП «КСД - ГЕЛІУМ», що підтверджується платіжним дорученням №2 від 02.08.2018 року (т.2 а.с.63). Передання товару підтверджується підписаною видатковою накладною №968 від 02.08.2018 року (т.2 а.с.59), податковою накладною №4 від 02.08.2018 року (т.2 а.с.61), зареєстрованою ДПС України 06.08.2018 року під № о 13:02:56, що підтверджується квитанцією №1 про прийняття та реєстрацію податкової накладної (т.2 а.с.62). Також, від ПП «КСД-ГЕЛІУМ» при передачі йому товару була надана довіреність №15 від 01.08.2018 року на отримання товарно-матеріальних цінностей, засвідчена печаткою ПП «КСД - ГЕЛІУМ» та підписом керівника товариства (т.2 а.с.60). Податкові зобов`язання з податку на додану вартість за основною ставкою були задекларовані у серпні 2018 року, що підтверджується податковою декларацією з податку на додану вартість за серпень 2018 року (т.2 а.с.91) з розшифровкою податкових зобов`язань у Додатку №5 - Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) п.3 Таблиці №1 (т.2 а.с.89-90), що зареєстрована податковим органом 18.09.2018 року об 11:32 - Квитанція №2, Р№ (т.2 а.с.93).

19 липня 2018 року між СВК «МАЯК» та ПП «ПІВДЕНЬ СЕРВІС ПЛЮС» укладено договір купівлі-продажу (т.4 а.с.162-163), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію в порядку та на умовах встановлених цим договором (п.1.1.).

Згідно договору від 19.07.2018 року СВК «МАЯК» було поставлено ПП «ПІВДЕНЬ СЕРВІС ПЛЮС» 40.0 тон рису сирець, про що позивачем був виставлений рахунок на оплату №70 від 19.07.2018 року на оплату поставки рису сирець на суму 399 999,84 грн., в т. ч. ПДВ 66 666,64 грн. (т.4 а.с.164), який сплачено ПП «ПІВДЕНЬ СЕРВІС ПЛЮС», що підтверджується платіжним дорученням №5 від 20.07.2018 року (т.2 а.с.68). Передання товару підтверджується підписаною видатковою накладною №889 від 20.07.2018 року (т.2 а.с.64), податковою накладною №36 від 20.07.2018 року (т.2 а.с.66), зареєстрованою ДПС України 06.08.2018 року під № о 08:49:37, що підтверджується квитанцією №1 про прийняття та реєстрацію податкової накладної (т.2 а.с.67). Також, від ПП «ПІВДЕНЬ СЕРВІС ПЛЮС» при передачі йому товару була надана довіреність №000002 від 19.07.2018 року на отримання товарно-матеріальних цінностей, засвідчена печаткою ПП «ПІВДЕНЬ СЕРВІС ПЛЮС» та підписом керівника підприємства (т.2 а.с.65). Податкові зобов`язання з податку на додану вартість за основною ставкою були задекларовані у липні 2018 року, що підтверджується податковою декларацією з податку на додану вартість за липень 2018 року (т.2 а.с.84-85) з розшифровкою податкових зобов`язань у Додатку №5 - Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) п.3 Таблиці №1 (т.2 а.с.86-87), що зареєстрована податковим органом 10.08.2018 року о 13:03 - Квитанція №2, Р№ (т.2 а.с.88).

Також, позивачем на підтвердження реальності виконання вищевказаних договорів надано до суду та перевіряючим, під-час здійснення перевірки, товарно-транспорті накладні (т.4 а.с.92-109, 113-121, 125-135, 140-150, 154-161, 165-171).

Як встановлено статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV (далі - Закон №996-ХІV), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За змістом статті 3 Закону №996-ХІV податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 9 Закону України №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Суд зазначає, що реальність здійснення господарських відносин між СВК «МАЯК» та ТОВ «НОВОСТАЙЛ», ТОВ «ТОДОСТ», ТОВ «АЛГОДЕК», ТОВ «ПРОМБУД ПОСТАЧАННЯ», ПП «КСД-ГЕЛІУМ», ПП «ПІВДЕНЬ СЕРВІС ПЛЮС» підтверджено наявними в матеріалах справи та належним чином оформленими первинними документами, які також було надано перевіряючим під час здійснення перевірки, що не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні.

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні підтвердив повноту оформлення договірних та первинних документів, які складалися позивачем та його контрагентами.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду;

й) індивідуальний податковий номер.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну (розрахунок коригування) та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Як було встановлено судом за правовідносинами: з ТОВ «НОВОСТАЙЛ», позивачем складено податкову накладну №14 від 20.03.2018 року (т.2 а.с.35), яка зареєстрована ДПС України 23.03.2018 року під № о 17:01:11, що підтверджується відповідною квитанцією №1 про прийняття та реєстрацію податкової накладної (т.2 а.с.36); з ТОВ «ТОДОСТ», позивачем складено податкову накладну №14 від 18.01.2018 року (т.2 а.с.40), яка зареєстрована ДПС України 02.02.2018 року за № о 13:05:39, що підтверджується квитанцією №1 про прийняття та реєстрацію податкової накладної (т.2 а.с.44) та податкову накладну №2 від 02.02.2018 року (т.2 а.с.40), яка зареєстрована ДПС України 15.02.2018 року під № о 10:02:02, що підтверджується квитанцією №1 про прийняття та реєстрацію податкової накладної (т.2 а.с.47); з ТОВ «АЛГОДЕК», позивачем складено податкову накладну №35 від 20.07.2018 року (т.2 а.с.52), яка зареєстрована ДПС України 06.08.2018 року за № о 08:45:04, що підтверджується квитанцією №1 про прийняття та реєстрацію податкової накладної (т.2 а.с.53); з ТОВ «ПРОМБУД ПОСТАЧАННЯ», позивачем складено податкову накладну №5 від 02.08.2018 року (т.2 а.с.56), яка зареєстрована ДПС України 06.08.2018 року під № о 13:05:14, що підтверджується квитанцією №1 про прийняття та реєстрацію податкової накладної (т.2 а.с.57); з ПП «КСД-ГЕЛІУМ», позивачем складено податкову накладну №4 від 02.08.2018 року (т.2 а.с.61), яка зареєстрована ДПС України 06.08.2018 року під № о 13:02:56, що підтверджується квитанцією №1 про прийняття та реєстрацію податкової накладної (т.2 а.с.62); з ПП «ПІВДЕНЬ СЕРВІС ПЛЮС», позивачем складено податкову накладну №36 від 20.07.2018 року (т.2 а.с.66), яка зареєстрована ДПС України 06.08.2018 року під № о 08:49:37, що підтверджується квитанцією №1 про прийняття та реєстрацію податкової накладної (т.2 а.с.67).

З вищевикладеного вбачається, що позивачем вищевказані податкові накладні зареєстровано у встановлені строки, які передбачені ст.201 ПК України, що підтверджується належними доказами, які наявні в матеріалах справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що посилання відповідача на невідповідність даних в первинній документації, таких як дати поставки товару, дати оформлення податкових накладних та дати отримання грошових коштів за поставлений товар, спростовуються належним чином оформленою договірною та первинною документацією, яка наявна в матеріалах справи та яка була надана перевіряючим під час здійснення планової перевірки, а зазначення в акті перевірки про не складення та не реєстрацію податкових накладних на суму 712 501,00 грн. не відповідають дійсності, що підтверджує, що податкові повідомлення - рішення від 03.02.2020 року № про донарахування податку на додану вартість на суму 712 501,00 грн. - за податковими зобов`язаннями та штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 356 251,00 грн., та № про застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, у розмірі 356 251,00 грн. є незаконними, та такими, що підлягають скасуванню.

Як вбачається з Акту планової виїзної перевірки №575/15-32-05-09/30704515 від 10.12.2019 року (арк.13) відповідачем зафіксовано: «Перевіркою правильності визначення бази оподаткування при нарахуванні доходів у формі заробітної плати встановлено, що у листопаді 2018 року СВК «МАЯК» виплачувало заробітну плату як у грошовому, так і в натуральному вигляді. Відповідно до відомостей нарахування заробітної плати, платіжних відомостей, оборотно-сальдової відомості по рахунку 661 «Розрахунки по заробітній платі», відомостям на видачу продукції, податкової накладної працівникам СВК «МАЯК» було надано 30.11.2018 року заробітну плату у натуральному вигляді: рис (сирец) на загальну суму 11 173 570,44 грн., але у порушення п.164.5 ст.164 Податкового кодексу України, СВК «МАЯК» не застосовано коефіцієнту розмірі 1,2195…

Внаслідок незастосування коефіцієнту, відповідно до п.164.5 ст.164 Податкового кодексу України, у перевіреному періоді з 01.01.2018 року по 30.06.2019 рік СВК «МАЯК» занижено базу оподаткування при наданні доходів у формі заробітної плати на 2 452 598,71 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 441 467,77 грн.».

Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до підпункту "а" пункту 176.2. статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Відповідно до п.п."е" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Згідно з п.164.5 ст.164 ПК України під час нарахування (надання) доходів у будь-якій не грошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з цим Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за такою формулою:

К = 100 : (100 - Сп),

де К - коефіцієнт;

Сп - ставка податку, встановлена для таких доходів на момент їх нарахування.

У такому самому порядку визначаються об`єкт оподаткування і база оподаткування для коштів, надміру витрачених платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки.

Пунктом 167.1 ст.167 ПК України встановлено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до п.п.168.1.1. п.168.1 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що ані в період, який був предметом перевірки, ані в будь-який інший період, СВК «МАЯК» не виплачувалася заробітна плата працівникам у натуральному вигляді.

На підтвердження зазначеного позивачем надано перевіряючим та до суду: відомості на виплату готівки №18 за 01.12.2018 року мех. загін №2 листопад, грудень 2018 року; відомості на виплату готівки №19 за 01.12.2018 року мех. загін №3 листопад - грудень 2018 року; відомості на виплату готівки №20 за 03.12.2018 року мех. загін №1 листопад - грудень 2018 року; відомості на виплату готівки №21 за 01.12.2018 року автогараж листопад - грудень 2018 року; відомості на виплату готівки №22 за 01.12.2018 року тік 4 листопад 2018 року; відомості на виплату готівки №23 за 01.11.2018 року тік 2 листопад 2018 року; відомості на виплату готівки №24 за 01.12.2018 року адмінперсонал, спеціалісти; відомості на виплату готівки №25 за 01.11.2018 року адмінперсонал середнього ланцюгу; відомості на виплату готівки №26 за 01.11.2018 року адмінперсонал - заправка, охорона; відомості на виплату готівки №27 за 01.11.2018 року база відпочинку; відомості на виплату готівки №28 за 01.11.2018 року КРС, ОТФ; відомості на виплату готівки №29 за 01.11.2018 року СТФ; відомості на виплату готівки №30 за 01.11.2018 року пекарня; відомості на виплату готівки №31 за 01.11.2018 року госпдвір; відомості на виплату готівки №32 за 01.11.2018 року мех. загін 4; відомості на виплату готівки №33 за 01.12.2018 року відпускні; відомості на виплату готівки №35 за 01.11.2018 року склад холодильник (т.2 а.с.94-123), а також платіжні доручення (т.4 а.с.219-250, т.5 а.с.1-131).

За результатами дослідження вищевказаних відомостей та платіжних доручень вбачається, що виплата заробітної плати працівникам СВК «МАЯК» здійснювалася виключно в грошовій формі.

Також, в судовому засіданні представник відповідача не заперечував правильність та достовірність нарахованого та утриманого податку з доходів фізичних осіб за листопад 2018 року та жодних зауважень чи дефектів оформленої звітної та первинної документації на нарахування та виплату заробітної плати та податку з доходів фізичних осіб під час перевірки не встановлено.

Крім того, суд зазначає, що в Акті перевірки №575/15-32-05-09/30704515 від 10.12.2019 року відсутні посилання на первинні документи з яких перевіряючими встановлено, що у листопаді 2018 року СВК «МАЯК» виплачувало заробітну плату в натуральному вигляді.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем у відповідності до норм Податкового кодексу України було нараховано та сплачено податок з доходів фізичних осіб на нараховану заробітну плату, що виплачувалась робітникам СВК «МАЯК» в грошовій формі шляхом видачі коштів з каси, що підтверджується належним чином оформленими відомостями про виплату готівки та платіжними дорученнями, які наявні в матеріалах справи, а також враховуючи не доведення податковим органом виплати заробітної плати працівникам СВК «МАЯК» в натуральній формі, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 06.02.2020 року про донарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 441 467,77 грн. - за податковими зобов`язаннями та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 331 100,83 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В Акті планової перевірки №575/15-32-05-09/30704515 від 10.12.2019 року (арк.14), відповідачем зазначено: «Розрахунки з фізичними особами - власниками земельних часток (паїв) проводились у перевіряємому періоді з 01.01.2018 року по 30.06.2019 рік яку грошовій, так і натуральній формі (зерном, рисом).

Перевіркою правильності визначення бази оподаткування при нарахуванні доходів за оренду (користування) земельними частками (паями) встановлено, що у перевіряємому періоді з 01.01.2018 року по 30.06.2019 рік при здійснені розрахунків з фізичними особами - власниками земельних ділянок було нараховано та сплачено орендної плати у сумі 23 218 481,07 (Кт 685), у тому числі грошима - 14 175 328,50 грн. (Дт 685, Кт 301, 311), продукцією - 4 682 856,32 грн. (Дт 685, Кт 701), утримано податку з доходів фізичних осіб - 4 179 320,91 грн., (Дт 685, Кт 641), військового збору - 348 279,79 грн. (Дт 685, Кт 642). При цьому, при сплаті орендної плати на загальну суму 4 682 856,32 грн. у натуральній формі, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами - відомостями на видачу зерна, риса податковими накладними, в порушення п.164.5 ст.164 Податкового кодексу України, CBК «МАЯК» не застосовано коефіцієнт у розмірі 1,2195 …

Внаслідок незастосування коефіцієнту, відповідно до п.164.5 ст.164 Податкового кодексу України, у перевіреному періоді з 01.01.2018 року по 30.06.2019 рік СВК «МАЯК» занижено базу оподаткування при наданні доходів за оренду (користування) земельними частками (паями, у вигляді орендної плати на 1 027 886,96 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 185 019,65 грн.».

Згідно підпункту 170.1.1 пункту 170.1 статті 170 Податкового кодексу України податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння І користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

У судовому засіданні представник позивача підтвердила, що СВК «МАЯК» не виплачувалася орендна плата за користування земельними частками (паями) у натуральному вигляді.

Так, в матеріалах справи наявні договори оренди земельних ділянок та акти прийому-передачі земельних ділянок (т.3 а.с.94-178).

Відповідно до положень укладених договорів оренди земельних ділянок, сторонам у яких є позивач та власники земельних ділянок, що надають їх в орендне користування позивачу, а саме згідно з п.3.1 договорів, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі.

Також, п.3.3. укладених договорів передбачена можливість за згодою сторін здійснювати розрахунки зі сплати орендної плати у натуральній формі, а саме сільськогосподарською продукцією тощо. Але, в такому разі передання сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати оформляється відповідним актом приймання - передачі, який підписується сторонами.

На підтвердження факту виплати готівки за оренду земельних ділянок, позивачем надано до суду та перевіряючим, під час здійснення перевірки, відомості на виплати готівки за оренду земельного пая (т.2 а.с.124-250, т.3 а.с.1-93), а також платіжні доручення (т.4 а.с.219-250, т.5 а.с.1-131).

За результатами аналізу вищевказаних відомостей та платіжних доручень вбачається, що виплата орендної плати здійснювалася СВК «МАЯК» виключно в грошовій формі.

Також, відповідно до податкового розрахунку доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 3, 4 квартал 2018 року, 1, 2 квартали 2019 року містить перелік всіх орендодавців - власників земельних ділянок, що знаходяться в договірних орендних відносинах з СВК «МАЯК», у графі ознака доходу під №106 (колонка 5), із зазначенням сум нарахованої та виплаченої орендної плати та суми нарахованого та утриманого з неї податку (т.3 а.с.129-242).

Крім того, суд наголошує, що в Акті перевірки №575/15-32-05-09/30704515 від 10.12.2019 року відповідачем не зазначено на підставі яких саме документів вбачається виплата СВК «МАЯК» орендної плати у натуральній формі, а також відсутні посилання на конкретних осіб - орендодавців з якими здійснювалася виплата орендної плати в натуральній формі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 06.02.2020 року про донарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 185 019,65 грн. - за податковими зобов`язаннями та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 137 876,61 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Дотримання цього принципу, розкритого в частині четвертій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вимагає від суду, який розглядає адміністративну справу, вжиття визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (стаття 244 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги сільськогосподарського виробничого кооперативу «МАЯК» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.02.2020 року № та №, від 06.02.2020 року № та № підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

В прохальній частині позовної заяви позивач також просить стягнути з ГУ ДПС в Одеській області суму судового збору у розмірі 21 020,00 грн., а також суму витрат на правнику (правову) допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

25 червня 2020 року від представника позивача надійшла заява про збільшення витрат на професійну правничу допомогу (вхід. №ЕП/9654/20), в якій представник просить стягнути з ГУ ДПС в Одеській області суму витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 35 000,00 грн.

26 червня 2020 року від представника ГУ ДПС в Одеській області надійшли заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу (вхід. №24559/20), в яких представник відповідача просить відмовити СВК «МАЯК» у задоволенні заяви про стягнення з ГУ ДПС в Одеській області витрат на правничу допомогу в повному обсязі. В обґрунтування заперечень представник посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, а також в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18 та від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19 зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Таким чином, ГУ ДПС в Одеській області не погоджується із сумою заявленою представником позивача та вважає, що у задоволенні стягнення відповідної суми має бути відмовлено, з урахуванням її необґрунтованості та завищення.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч.5, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права.

Так, у відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15 травня 2018 року у справі №821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16.

22 січня 2020 року між СВК «МАЯК» та адвокатським бюро «Олексія Чорного» укладеного договір про надання правової (правничої) допомоги №2201/20 (т.1 а.с.20-25).

В подальшому між адвокатським бюро «Олексія Чорного» та адвокатом Фатєєвою Іриною Василівною укладено договір про надання правової допомоги №1205/20 від 12 травня 2020 року (надалі - Договір) (т.5 а.с.158-163).

Пунктом 1.1. Договору передбачено, що замовник доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати замовнику правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, для чого здійснювати передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими нормативно-правовими актами України заходи представництва, а замовник зобов`язується сплатити адвокату гонорар за надання правової (правничої) допомоги, а також погоджені сторонами фактичні витрати адвоката, що необхідні для виконання цього Договору.

Згідно п.6.1. Договору, гонорар за надання адвокатом правової (правничої) допомоги, визначеної в п.1.2. цього Договору, складається з сум виставлених адвокатом рахунків в межах виконання доручення щодо надання правової (правничої) допомоги, передбаченого п.1.1. Договору. При відсутності виставлених рахунків сплаті підлягає сума, погоджена сторонами у відповідному звіті.

Відповідно до Звіту про надану правову (правничу) допомогу відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги №2201/20 від 22.01.2020 року (т.5 а.с.155) гонорар за правову (правничу) допомогу, надану адвокатським бюро у звітному періоді склав 35 000,00 грн. та складається з таких видів правової допомоги:

- вивчення матеріалів справи (акту перевірки) - 1 год. (2 000,00 грн.);

- підготування позову про скасування податкового повідомлення-рішення до Одеського окружного адміністративного суду - 7 год. (10 000,00 грн.);

- формування додатків до позову про скасування податкового повідомлення-рішення та опис первинних документів - 2 год. (2 000,00 грн.);

- підготування відповіді на відзив - 5 год. (7 000,00 грн.);

- підготування клопотань, заяв - 3 год. (4 000,00 грн.);

- участь у судових засіданнях - 4,5 год. (10 000,00 грн.).

На підтвердження оплати послуг адвоката за договором позивачем надано платіжне доручення №3715 від 23.01.2020 року про сплату 12 000,00 грн. та платіжне доручення №3716 від 23.01.2020 року про сплату 12 000,00 грн. (т.5 а.с.156, 157).

Також позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 21 020,00 грн., що підтверджується оригіналом платіжного доручення №3754 від 13.02.2020 року на суму 21 020,00 грн. (т.1 а.с.18).

Таким чином, суд зазначає, що наданими позивачем документами, фактичний обсяг витрат, які сторона сплатила у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги підтверджено належними та допустимими доказами, а тому суд доходить до висновку, що вимоги СВК «МАЯК» про стягнення судових витрат з відповідача на суму 56 020,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати СВК «МАЯК» у загальній сумі 56 020 грн. 00 коп. (судовий збір - 21 020,00 грн. та витрати на правову допомогу - 35 000,00 грн.) підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов сільськогосподарського виробничого кооперативу «МАЯК» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.02.2020 року № та №, від 06.02.2020 року № та № - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.02.2020 року № про донарахування податку на додану вартість на суму 712 501,00 грн. - за податковими зобов`язаннями та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 356 251,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.02.2020 року № про застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, у розмірі 356 251,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.02.2020 року № про донарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 185 019,65 грн. - за податковими зобов`язаннями та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 137 876,61 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.02.2020 року № про донарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 441 467,77 грн. - за податковими зобов`язаннями та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 331 100,83 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області () на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу «МАЯК» () суму сплаченого судового збору в розмірі 21 020 грн. 00 коп. (двадцять одна тисяча двадцять гривень нуль копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області () на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу «МАЯК» () суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 35 000 грн. 00 коп. (тридцять п`ять тисяч гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повне рішення суду складено та підписано суддею 07 липня 2020 року.

Суддя С.О. Cтефанов

.