Справа № 200/4870/20-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 р. Справа№200/4870/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченка О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області (за місцезнаходженням: 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, буд. 11-11) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 177181 від 14 квітня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови № 177181 від 14 квітня 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що його не було завчасно повідомлено про дату та час розгляду справи про застосування до нього адміністративно-господарських санкцій, не дотримання відповідачем приписів Порядку № 1567 про здійснення державного контролю на автомобільному транспорті від 08 листопада 2006 р. та Інструкції № 254 щодо дотримання процедури розгляду акту перевірки позивача про порушення ним законодавства про автомобільний транспорт, що позбавило його бути присутнім під час розгляду справи, подати відповідні докази, висловити заперечення. У зв`язку з чим, просить визнати протиправною та скасувати постанову № 177181 від 14 квітня 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн.

Ухвалою суду від 18 травня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). (арк. справи 17).

Ухвалою суду від 09 липня 2020 року у задоволенні клопотання відповідача про заміну неналежної сторони у справі відмовлено.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

09 червня 2020 року відповідачем до суду наданий відзив на позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. У відзиві відповідач зазначив, що під час перевірки у водія ОСОБА_1 був відсутній щоденний реєстраційний листок режиму праці та відпочинку водія (тахокарта) за 19 лютого 2020 року, який відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року № 385 повинен знаходитись у водія і надаватись для перевірки інспектуючим особам. Водій зі змістом акту № 206868 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом від 19 лютого 2020 року був ознайомлений, але від пояснень та підпису відмовився. Акт № 206868 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом від 19 лютого 2020 року надійшов на розгляд до управління. Повідомленням викликано позивача на 14 квітня 2020 року, яке позивачем було отримано 26 березня 2020 року. Відповідач вважає, що в повній мірі виконав свій обов`язок щодо належного та своєчасного інформування позивача про час та місце розгляду справи, оскільки 26 березня 2020 року відправлення було вручено позивачу особисто. У зв`язку з чим, вважає, що постанова Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу №177181 від 14 квітня 2020 року є цілком законною та обґрунтованою, винесеною відповідно до чинного законодавства, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. У зв`язку з чим, просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (арк. справи 23-30).

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

19 лютого 2020 року співробітниками управління Укртрансбезпеки у Полтавській області проводилась рейдова перевірка на 171 км+884 км а/д Р-60 на підставі Графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбепеки у Полтавській області у період з 17 лютого 2020 року по 23 лютого 2020 року та направлення на рейдову перевірку № 008062 від 17 лютого 2020 року, під час якої здійснено зупинку транспортного засобу марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_2 , з причепом марки SCHMITZ, номерний знак НОМЕР_3 , який належить позивачеві (арк. справи 33-34)

За результатами перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, 19 лютого 2020 року складний акт № 206868, в якому виявлені порушення, а саме: відсутній щоденний реєстраційний листок режиму праці та відпочинку водія (тахокарта) за 19 лютого 2020 року, який відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року № 385, повинен знаходитись у водія і надаватись для перевірки інспектуючим особам. В акті, зазначено, що водій, ОСОБА_2 зі змістом акту ознайомлений, від пояснень відмовився у зв`язку з чим, відповідно до пункту 22 Порядку № 1567, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області внесено відповідний запис (арк. справи 35- 36).

Згідно вимог пункту 25 Постанови Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального користування», управління Укртрансбезпеки у Полтавський області направило акт № 206868 від 19 лютого 2020 року для подальшого розгляду та вжиття заходів за місцем знаходження відповідача, тобто, до Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області (арк. справи 37).

Листом від 24 березня 2020 року за вихідним № 27176/23/24-20, управління Укртрансбезпеки у Донецькій області направило позивачу копію акту проведення перевірки № 206868 від 19 лютого 2020 року та повідомило позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт призначеному на 14 квітня 2020 року з 9-00 год. до 15-00 год. (арк. справи 38).

Повідомлення № 276 про направлення акту та розгляду справи отримано позивачем 26 березня 2020 року, що підтверджується випискою Укрпошти (арк. справи 40).

На розгляд справи позивач не прибув, за результатами розгляду справи відповідачем прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від №177181 від 14 квітня 2020 року за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачено абз. 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в розмірі 1700,00 грн. (арк. справи 41).

На виконання приписів пункту 28 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого Поставною КМУ від 08 листопада 2006 року № 1567, відповідачем на адресу позивача направлена копія постанови № 177181 від 14 квітня 2020 року про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт у розмірі 1700 грн. (арк. справи 42).

Копію постанови позивачем було отримано 22 квітня 2020 року особисто, що підтверджується листом Укрпошти (арк. справи 44).

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті реорганізовується шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, а також підпорядкувавши службі, що утворюються Державній служб: України з безпеки на транспорті, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека).

Відповідно до пункту 1 Положення, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

У відповідності до пункту 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області.

З огляду на викладене, Укртрансбезпека та її територіальні органи під час здійснення своїх повноважень діють як суб`єкти владних повноважень, яким надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання.

Статтею 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «;Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про транспорт», нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, організації безпеки руху тощо, є обов`язковими для власників транспорту.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про автомобільний транспорт», з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено перелік обов`язкових документів на підставі яких виконуються вантажні перевезення, для водія юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.

Суд зазначає, що визначений положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» перелік документів не є вичерпним.

Відповідно до пункту 2.5. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385, тахографи підлягають перевірці, яку здійснюють перевірочні лабораторії відповідно до вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Згідно пункту 2.6. Інструкції № 385, тахографи перевіряються та адаптуються до транспортного засобу пунктами сервісу тахографів періодично кожні два роки, а також в разі установлення або заміни тахографа, ремонту тахографа, зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу, якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, що може вплинути на роботу тахографа.

За результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу пункт сервісу тахографів оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу (п. 2.7. Інструкції № 385). В разі позитивних результатів перевірки та адаптації тахографа пункт сервісу тахографів маркує транспортний засіб та опломбовує тахограф і його складові чітким відбитком тавра.

Відповідно до п.п. 3.3 Інструкції № 385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

Підпунктом 3.5 Інструкції № 385 визначено, що перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про перевірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.

Згідно п.п. 3.6 Інструкції № 385, перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:

наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;

строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

При цьому, згідно п.п. 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010 року, передбачено, що водій, який керує транспортним засобом не обладнаним тахографом, веде індивідуальну контрольну книгу згідно додатку 3.

Суд зазначає, що нормами чинного законодавства передбачено виключний випадок, коли водій веде індивідуальну контрольну книгу водія - в разі якщо транспортний засіб не обладнано тахографом.

Водночас, як вбачається з акту перевірки, транспортний засіб позивача обладнаний тахографом, відповідно до чинного законодавства України, у зв`язку з чим, позивач зобов`язаний забезпечувати належну експлуатацію тахографу, а водій повинен мати при собі заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР.

З 20 грудня 2010 року набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР) підписаної у Женеві 1 липня 1970 р. в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

З огляду на викладене, наявні підстави вважати, що водії мають надавати інспектору для контролю реєстраційні листки за поточний тиждень та попередні 28 календарних днів, тобто і+28 тахограм.

Згідно змісту акту перевірки, під час рейдової перевірки водій (позивач) не надавав реєстраційний листок режиму праці та відпочинку водія - тахокарту за поточний день.

Водночас, суд зауважує, що в ході судового розгляду позивачем не було надано до суду належних тахокарт на підтвердження своєї правової позиції.

Враховуючи викладене, наявні підстави вважати про наявність у водія обов`язку надати при перевірці відповідному державному органу тахокарти у визначеній кількості, а транспортного підприємства забезпечити їх наявність у такого водія. Таким чином, Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області правомірно було винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 172155 від 14 січня 2020 року за порушення «Про автомобільний транспорт» та відповідно до «Про автомобільний транспорт» у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян ( у розмірі 1700 грн.).

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач направив своєчасно повідомлення позивачу за місцем його реєстрації про розгляд справи призначеної на 14 квітня 2020 року та згідно вказаної інформації поштове відправлення 26 березня 2020 року було вручено особисто позивачеві (арк. справи 38-40).

Відповідно до пункту 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, яким передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі, Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області правомірно розглянуто справу та прийнято рішення без участі представника позивача.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, відповідач належним чином повідомив позивача про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справу без його участі.

Вказана правова позиція також узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними в постанові від 11.02.2020 по справі №820/4624/17.

Згідно частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 1 статті 77 КАС України, встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на те, що відповідачем доведено правомірність прийнятої постанови № 177181 від 14 квітня 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно позивача, отже, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням відмови в задоволенні позову повністю, судові витрати, сплачені позивачем, не стягуються.

Керуючись ст. ст. 134, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 177181 від 14 квітня 2020 року, - відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення складений та підписаний 09 липня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень внесених до КАС України згідно із Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019), строки визначені статтею 295 КАС УКраїни, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко