Справа № 718/1199/20
Суддя: Нерушка Т. І.
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №718/1199/20
Провадження №2-а/718/26/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАНИ

08.07.2020 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого - судді Нерушка Т.І.

секретаря - Пентелюк І.І.

провівши підготовче судове засідання у адміністративній справі з позовом ОСОБА_1 до Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування рішення органу місцевого самоврядування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом про визнання дій посадових осіб Мамаївськї сільської ради незаконними при постановленні рішення № 177-16 від 05.06.2019р. щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 , яка розташована в АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства 01.03 площею 0,02309га, кадастровий номер 732258650:03:001:083 та про скасування даного рішення.

Як передбачено ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1, 2 ч.1 ст.4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати такий спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, оскільки передання земельної ділянки у власність іншій особі порушує його права на цю земельну ділянку.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна із сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, спірні правовідносини стосуються речового права (інтересу) на спірне нерухоме майно, земельну ділянку, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин, що спростовує доводи позивача про належність цього спору до адміністративної юрисдикції.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За правилами ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Як передбачено п.10 ч.2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Зважаючи на наведене й ураховуючи суть та суб`єктний склад спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що спір про визнання дій посадових осіб сільської ради незаконними та скасування прийнятого ними рішення має розглядатися як спір, що пов`язаний із захистом цивільних прав позивача на нерухоме майно.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.2, 4, 19, 173, 179, 180, 181, 183, -238, 294, 295 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування рішення органу місцевого самоврядування як такої, що не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складання.

Учасник справи, якому не було вручено ухвалу удень її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя : Т.І.Нерушка