Справа № 320/5573/20
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 липня 2020 року м. Київ № 320/5573/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позов Приватного підприємства «Маіз» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

до суду звернулось Приватне підприємство «Маіз» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Чкалова, буд. 10, кв. 12) з позовом до Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ, Львівська площа 8), в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, що полягала у не проведенні реєстрації податкових накладних ПП «Маіз» № 3 від 10.11.2018 на загальну суму поставки 148988,58 грн., (з ПДВ), № 5 від 11.11.2018 на загальну суму поставки 146008,92 грн., (з ПДВ), № 6 від 12.11.2018 на загальну суму поставки 143029,15 грн., (з ПДВ), № 7 на загальну суму поставки 574472,30 грн., (з ПДВ) у Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов`язати Державну фіскальну службу України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 3 від 10.11.2018 виписаної постачальником ПП «Маіз» покупцю ПП «Деснянські Зорі» на суму 148988,58 грн., в т.ч. ПДВ 29797,72 грн., днем її фактичного подання до реєстрації 26.11.2018; податкової накладної № 5 від 11.11.2018 виписаної постачальником ПП «Маіз» покупцю ПП «Деснянські Зорі» на суму 146008,92 грн., в т.ч. ПДВ 29201,78 грн., днем її фактичного подання до реєстрації 30.11.2018; податкової накладної № 6 від 12.11.2018 виписаної постачальником ПП «Маіз» покупцю ПП «Деснянські Зорі» на суму 143029,15 грн., в т.ч. ПДВ 28605,83 грн., днем її фактичного подання до реєстрації 30.11.2018; податкової накладної № 7 від 16.11.2018 виписаної постачальником ПП «Маіз» покупцю ПП «Деснянські Зорі» на суму 467050,79 грн., в т.ч. ПДВ 93410,16 грн., днем її фактичного подання до реєстрації 15.12.2018; податкової накладної № 8 від 17.11.2018 виписаної постачальником ПП «Маіз» покупцю ПП «Деснянські Зорі» на суму 574472,30 грн., в т.ч. ПДВ 114894,46 грн., днем її фактичного подання до реєстрації 15.12.2018;

встановити судовий контроль за виконання рішення по справі в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої-другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом позову уданій справі є оскарження бездіяльності ДФС України, що полягала у не проведенні реєстрації податкових накладних ПП МАІЗ № 3 від 10.11.2018, № 5 від 11.11.2018, № 6 від 12.11.2018, № 7 від 16.11.2018, №8 від 17.11.2018.

Як вбачається з позовної заяви позивач зазначив, що всі перераховані накладні були складені позивачем як постачальником (виконавцем) послуг. Разом з тим, у квитанціях №1, які надійшли протягом листопада - грудня 2018 року відповідачем було повідомлено ПП МАІЗ, що реєстрація перерахованих податкових накладних у ЄРПН була зупинена на підставі п.201.16. ст.201 Податкового кодексу.

З урахуванням викладеного, про порушення своїх прав позивачу стало відомо у листопаді-грудні 2018 року.

Відтак, шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом сплинув у травні-червні 2019.

Водночас, з даним позовом до суду позивач звернувся 02.06.2020, що підтверджується відомостями відбитку штампу вхідної кореспонденції Київського окружного адміністративного суду.

Суд не приймає до уваги доводи позивача щодо застосування до спірних правовідносин приписів статті 102 Податкового кодексу України з таких підстав.

Відповідно до п.56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно із п.102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), шо настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем ії фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

З аналізу приписів п.56.18 ст. 56 Податкового кодексу України вбачається, що строк 1095 днів підлягає застосуванню у разі оскарження в суді податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу. Інших приписів, а також застережень дана норма не містить.

Водночас, позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправної бездіяльності, відтак застосуванню щодо визначення строку звернення до суду підлягає частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, з огляду на викладене, доводи позивача про те, що ним не було пропущено строк для звернення до суду з даним позовом суд відхиляє.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на аналогічну правову позицію, яка викладена у постанові Верховного Суду від 18.06.2018 у справі № 805/1146/17, оскільки у вказаній справі предметом позову було саме податкове повідомлення-рішення, а не бездіяльність податкового органу. Крім того, зі змісту тексту вказаної постанови вбачається, що Верховний Суд надавав правову оцінку строкам оскарження саме податкового повідомлення-рішення в контексті процедури його адміністративного оскарження. Отже, такі висновки Верховного Суду стосуються іншого предмету спору.

Приписами частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За викладених обставин, позивачу слід надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даним позовом та доказів поважності причин пропуску такого строку.

Зазначені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даним позовом та доказів поважності причин пропуску такого строку;

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства "МАІЗ" до Державної фіксальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені цією ухвалою, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Панченко Н.Д.