Справа № 320/5102/19
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року м. Київ № 320/5102/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Повх І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - Порхун О.П.,

від відповідача-1 - Білан І.М.,

від відповідача-2 - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське

підприємство «Володар»

до Головного управління Державної податкової служби у Київській області,

Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Володар» (далі по тексту - позивач, ТОВ «СП «Володар») з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі по тексту - відповідач-1, ГУ ДФС у Київській області), Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач-2, ДФС України), в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а саме:

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.05.2019 №1168018/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2019 №1171392/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.05.2019 №1173251/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.05.2019 №1173252/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.05.2019 №1173253/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.05.2019 №1168919/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.05.2019 №1165464/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2019 №1171386/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.05.2019 №1164856/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.06.2019 №1188571/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.05.2019 №1163095/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.05.2019 №1163098/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.05.2019 №1163096/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.05.2019 №1161757/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2019 №1171389/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2019№1171388/34069039;

2) зобов`язати Державну фіскальну службу України () зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, а саме:

- податкову накладну № 402/2 від 28.03.2019;

- податкову накладну № 359/2 від 24.03.2019;

- податкову накладну № 292/2 від 19.03.2019;

- податкову накладну № 384/2 від 26.03.2019;

- податкову накладну № 298/2 від 19.03.2019;

- податкову накладну № 338/2 від 21.03.2019;

- податкову накладну № 355/2 від 22.03.2019;

- податкову накладну № 361/2 від 24.03.2019;

- податкову накладну № 390/2 від 26.03.2019;

- податкову накладну № 303/2 від 19.03.2019;

- податкову накладну № 81/2 від 15.04.2019;

- податкову накладну № 385/2 від 26.03.2019;

- податкову накладну № 293/2 від 19.03.2019;

- податкову накладну № 334/2 від 21.03.2019;

- податкову накладну № 291/2 від 19.03.2019;

- податкову накладну № 383/2 від 26.03.2019;

3) визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, оформлене витягом з Протоколу № 231 від 01.04.2019, в частині внесення до реєстру ризикових платників податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Володар» ();

4) зобов`язати комісію Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Володар» () з реєстру ризикових платників податку.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до Витягу з протоколу засідання Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, по платниках, які перебувають на обліку в ГУДФС у Київській області № 231 від 01.04.2019 на засіданні комісії було прийнято рішення про внесення до реєстру ризикових платників ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Володар», () на підставі п. 1.6 Критеріїв ризиковості. Проте, у вказаному протоколі засідання комісії взагалі не вказані підстави для внесення позивача до реєстру ризикових платників та не зазначена податкова інформація, яка стала підставою для прийняття подібного рішення.

Позивач зазначив, що відмовляючи у реєстрації вищевказаних податкових накладних, контролюючий орган в оспорюваних рішеннях не зазначив конкретних обставин, які б виключали можливість їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, зауважив, що складені ТОВ «СП «Володар» податкові накладні не відповідають критеріям оцінки ризиків, у зв`язку з чим підстави для зупинення їх реєстрації були відсутні. Також позивач зауважив, що отримавши повідомлення про зупинення реєстрації податкових накладних, контролюючому органу було направлено вичерпні пояснення та документи, що підтверджують реальність фінансово-господарських операцій, за наслідками яких було складено подані для реєстрації податкові накладні. Водночас, доданих до повідомлень пояснень та документів контролюючий орган під час прийняття спірних рішень не врахував, у зв`язку з чим дійшов безпідставних висновків про відмову у реєстрації податкових накладних.

Додатково позивач зауважив, що відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Володар» п.п.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку ґрунтуються лише на припущеннях контролюючого органу, не містить жодного підґрунтя та посилань на обставини, які б свідчили про дійсність існування підстав та причин для віднесення позивача до ризикових платників податків, крім того оскаржувані рішення не є нормативно-правовими актами, а тому не можуть бути застосовані, як підстава для визначення ризиковості платника, а відтак є протиправними, у зв`язку з чим підлягають скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 відкрито провадження у справі та ухвалено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання.

Крім того, суд запропонував відповідачам подати до суду відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та витребував у відповідача-1 докази по справі.

Відповідач-1 позову не визнав, у наданому до суду відзиві на позовну заяву зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних`затверджено Порядок зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок зупинення реєстрації ПН/РК), Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Порядок розгляду скарг) та Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Порядок роботи комісії).Відповідно до п.6 Порядок зупинення реєстрації ПН/РК у разі, коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкова накладна/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідач-1 вказав, що за результатами дослідження документів, наданих платником, встановлено відсутність розрахункових документів на повну суму за реалізований товар та первинних документів щодо постачання/придбання товарів, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів, також відсутні договори, документи на транспортування, сертифікати якості.

Крім того, суб`єктами господарювання - покупцями, в подальшому, придбаний товар не реалізовано, характер діяльності та реалізована продукція відмінна від придбання, відтак відповідач-1 просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач-2 правом на подання відзиву не скористався, водночас копію ухвали про відкриття провадження від 25.09.2019 у справі №320/5102/20, копію позову з доданими матеріалами для відповідача та судову повістку було отримано відповідачем, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення зі штриховим ідентифікатором № 569.

Позивач, не погоджуючись з доводами відповідача-1 викладеними у відзиві на позов подав до суду відповідь на відзив, де зазначив про те, що з прийнятих комісією відповідача-1 рішень вбачається, що останні не містять конкретної інформації щодо причин та підстав їх прийняття, а лише містять загальну фразу про те, що причиною їх прийняття є неподання позивачем копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм галузевої специфіки, накладні та розрахункові документи.

Зауважив, що форма рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №117, якою передбачено щ в разі відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені. Проте, в порушення наведених вимог законодавства оспорювані рішення комісії відповідача-1 містять лише загальний перелік документів, передбачений формою такого рішення (додаток 2 до вказаного порядку), і не містить підкреслення документів, які на думку контролюючого органу позивачем не надано.

Крім того, позивач пояснив, що ТОВ «СП «Володар» не може нести відповідальність за діяльність покупців товару, а також за виконання ними вимог податкового законодавства. Відтак, позивач вважає, що відповідачем-1 у відзиві на позов не спростовано фактів та доказів, які наведені позивачем у позові.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження у справі № 320/5102/19 та відклав підготовче засідання у справі, повторно зобов`язав відповідача-1 виконати вимоги ухвали суду від 25.09.2019.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.01.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті.

У судове засідання, призначене у справі на 26.06.2020 з`явилися уповноважені представники позивача та відповідача-1.

Відповідач-2 у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не надав.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2020 суд замінив відповідача-2 Державну фіскальну службу України на правонаступника - Державну податкову службу України.

У судовому засіданні, представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові, просила позов задовольнити та зазначила про те, що у даному випадку рішення комісії відповідача-1 не містить чіткого визначення підстав та мотивів для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, що свідчить про їх необгрунтованість. Крім того, позивачем було надано всі первинні документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій. Додатково представник позивача вказала, що рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, оформлене витягом з Протоколу № 231 від 01.04.2019, в частині внесення до реєстру ризикових платників податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Володар» () підлягає скасуванню, оскільки були відсутні підстави для включення ТОВ «СП «Володар» до реєстру ризикових підприємств.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача-1 заперечував щодо задоволення позовних вимог. Зазначив, що позивачем не надано інформації щодо складських документів, сертифікатів якості, актів, товарно-транспортних накладних, розрахункових документів на реалізацію товару, а платіжні доручення підписані не уповноваженими особами.

Заслухавши представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Володар» (ідентифікаційний код 34069039, місцезнаходження: 09310, Київська область, Володарський район, с. Городище-Пустоварівське, вул. Центральна, 51) з 27.04.2006 зареєстровано як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 1, а.с.242-243).

Основним видом діяльності ТОВ «СП «Володар» є розведення свійської птиці (КВЕД 01.47), що підтверджується випискою з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (том 1, а.с.243).

Позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість з 27.04.2006 №00 та перебував на обліку у ГУ ДФС у Київській області.

19.01.2016 Тетіївською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області Володарське відділення та ТОВ «СП «Володар» укладено договір №251220151 від 19.01.2016 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригіналу. Пунктом 3 розділу 6 Договору передбачено, що договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податків подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів.

Як було встановлено судом, 01.01.2016 позивачем (постачальник) та ТОВ «Торговий дім «Черкасириба»(покупець) укладено договір поставки № 18-1Вол/Чер-1/2016 від 01.01.2016, умовами якого передбачено, що постачальник відповідно до умов цього договору зобов`язується поставити, а покупець -прийняти та оплатити м`ясопродукти індичі (далі по тексту - товар) у кількостях зазначених у видаткових накладних, що виписуються на кожну партію товару (т.1, а.с.147).

Пунктом 2.1 договору № 18-1Вол/Чер-1/2016 від 01.01.2016 передбачено, що точна кількість товару, що передається покупцю, його ціна та загальна вартість визначаються окремо на кожну партію товару, і зазначаються у видаткових накладних.

Згідно із пунктом 2.4 договору № 18-1Вол/Чер-1/2016 від 01.01.2016, покупець здійснює 100 % передоплату кожної партіє товару на підставі виставленого постачальником рахунку-фактури. Для цілей цього пункту датою відвантаження товару є дата, зазначена в видатковій накладній.

Пунктом 5.1 договору № 18-1Вол/Чер-1/2016 від 01.01.2016 передбачено, що договір набирає сили з моменту підписання і діє в частині постачань до 31.12.2016, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. При цьому, пунктом 5.5. договору № 18-1Вол/Чер-1/2016 від 01.01.2016 передбачено, що якщо жодна із сторін не повідомить іншу сторону про відмову від автоматичного продовження дії договору за 15 календарних днів до закінчення строку дії договору, чинний договір вважається продовженим на 1 рік.

На виконання умов укладеного Договору ТОВ «Торговий дім «Черкасириба» було перераховано позивачу грошові кошти, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями № 13383 від 21.03.2019 суму 280 000,00 грн. , № 13390 від 22.03.2019 р. на суму 280 000,00 грн., № 13401 від 25.03.2019 - 280 000,00 грн., № 3 від 01.04.2019 -287 124,67 грн. (т.1, а.с.149-152).

ТОВ «СП «Володар» було поставлено ТОВ «ТД «Черкасириба» товар (м`ясопродукти індичі: тушка індича охолоджена, печінка індича охолоджена, серце індика охолоджене, шлунок м`язовий індичий охолоджений, шия індича охолоджена, голова індича охолоджена), що підтверджується відомостями видаткових накладних, зокрема: видаткова накладна від 19.03.2019 № 1123 на загальну суму 259 026,50 грн., в тому числі ПДВ 43 171,08 грн.; видаткова накладна від 21.03.2019 №1160 на загальну суму 282 327,18 грн., в тому числі ПДВ 47 054.53 грн.; видаткова накладна від 24.03.2019 №1181 на загальну суму 279 039,67 грн., в тому числі ПДВ 46506,61 грн.; видаткова накладна від 26.03.2019 № 1212 на загальну суму 311 867,81 грн., в тому числі ПДВ 51 977,98 грн. (т.1. а.с.153-157) та відомостями товарно-транспортних накладних, зокрема: товарно-транспортна накладна №РВ-112 від 19.03.2019; товарно транспортна-накладна №Р1160 від 21.03.2019; товарно-транспортна накладна №Р1181 від 24.03.2019; товарно транспортна-накладна №Р1212 від 26.03.2019 (т.1, а.с.158-160).

Згідно відомостей центрально-кільцевої довіреності до договору поставки №13-02Вол/ТДЧР-І/2019 від 13.02.2019 від 01.03.2019 ТОВ «ТД «Черкасириба» (довіритель) уповноважує ОСОБА_1 від імені довірителя отримувати товарно-матеріальні цінності від ТОВ «СП «Володар». Зокрема зазначеній особі надається право: приймати товарно-матеріальні цінності, оформляти та підписувати необхідні документи: товарно-транспортні накладні, акти приймання- передачі товару по кількості та якості, а також право здійснювати всі інші дії, необхідні для виконання цього доручення (т.1. а.с. 162).

Судом також було встановлено, що між ТОВ «СП «Володар» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсал-Плюс» укладено договір поставки № 15-ЗВол/УП-І/2018 від 06.03.2019, яким передбачено, що постачальник відповідно до умов цього договору зобов`язується поставити, а покупець -прийняти та оплатити м`ясопродукти індичі (далі по тексту - товар) у кількості, асортименті та за ціною, визначеними у додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною, та/або у видаткових накладних (т.1, а.с.108-110).

Пунктом 3.1 договору № 15-ЗВол/УП-І/2018 від 06.03.2019 передбачено, що покупець зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок постачальника суму вартості поставленої йому партії товару згідно відповідного додатку до цього договору та/або видаткової накладної протягом 3 (трьох банківських днів з моменту отримання товару згідно видаткової накладної чи акту прийому-передачі (в разі виникнення розбіжностей). Для цілей цього пункту датою отримання товару є дата, зазначена у видатковій накладній.

Відповідно до пункту 8.1 договору № 15-ЗВол/УП-І/2018 від 06.03.2019 договір набирає сили з моменту його підписання сторонами і діє в частині поставок до 31.12.2020, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Факт продажу ТОВ СП «Володар» на користь ТОВ «Універсал-Плюс» м`ясопродуктів індички (тушка індича охолоджена, печінка індича охолоджена, серце індика охолоджене, шлунок м`язовий індичий охолоджений, шия індича охолоджена, голова індича охолоджена), на виконання умов договору № 15-ЗВол/УП-І/2018 від 06.03.2019, підтверджується наступними видатковими накладними: видаткова накладна №1118 від 19.03.2019 на загальну суму 130 788,84 грн., в тому числі ПДВ 21 798,14 грн.; видаткова накладна №1207 від 26.03.2019 на загальну суму 56 959,08 грн., в тому числі ПДВ 9 493,18 грн.; видаткова накладна № 1157 від 21.03.2019 на загальну суму 155 010,33 грн., в тому числі ПДВ 25 835, 06 грн.(т.1, а.с.111-113).

Відповідно до відомостей довіреності від 01.01.2019, ТОВ «Універсал-Плюс» надає право та доручає ОСОБА_2 (представник) отримувати від імені довірителя будь-які товари, матеріали, сировину та інші товарно-матеріальні цінності, які відпускаються довірителю усіма установами, організаціями, підприємствами, товариствами, їхніми філіями для здійснення господарської діяльності ТОВ «Універсал-Плюс» та підписувати відповідні первинні бухгалтерські документи (видаткові накладні, акти прийому-передачі, інше).

Також, судом було встановлено, що між ТОВ «СП «Володар» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТСТ ТРЕК» (покупець) укладено договір поставки №53-10Вол/ТСТ-1/2018 від 19.10.2018, умовами якого передбачено, що постачальник відповідно до умов цього договору зобов`язується поставити, а покупець -прийняти та оплатити м`ясопродукти індичі (далі по тексту - товар) у кількості, асортименті та за ціною, визначеними у додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною, та/або у видаткових накладних (т.1, а.с.80-83).

Пунктом 3.1 договору №53-10Вол/ТСТ-1/2018 від 19.10.2018 передбачено, що покупець зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок постачальника суму вартості поставленої йому партії товару згідно відповідного додатку до цього договору та/або видаткової накладної протягом 3 (трьох банківських днів з моменту отримання товару згідно видаткової накладної чи акту прийому-передачі (в разі виникнення розбіжностей). Для цілей цього пункту датою отримання товару є дата, зазначена у видатковій накладній.

Ціна товару визначається в додатках до цього договору, які є його невід`ємними частинами, та/або у видаткових накладних (п.2.1 договору №53-10Вол/ТСТ-1/2018 від 19.10.2018).

Відповідно до пункту 8.1 договору №53-10Вол/ТСТ-1/2018 від 19.10.2018 договір набирає сили з моменту його підписання сторонами і діє в частині поставок до 31.12.2020, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов договору №53-10Вол/ТСТ-1/2018 від 19.10.2018 ТОВ «СП «Володар» було поставлено ТОВ «ТСТ ТРЕК» м`ясопродукти індички (тушку індичу охолоджену) в кількості 3495,6 кг на загальну суму 272 866,54 грн., в тому числі ПДВ 45 477,76 грн. та в кількості 3581,4 кг на загальну суму 281 068.27 грн., в тому числі ПДВ 46 844,71 грн., що підтверджується відомостями видаткових накладних № 1128 від 19.03.2019 та № 1335 від 16.04.2019.

Згідно відомостей кільцевої довіреності до договору №53-10Вол/ТСТ-1/2018 від 19.10.2018, від 22.05.2019 ТОВ «ТТС ТРЕК» уповноважує ОСОБА_3 отримувати від імені довірителя товарно-матеріальні цінності від ТОВ «СП «Володар» (т.1, а.с.92)

На підставі викладеного, ТОВ «ТСТ ТРЕК» було здійснено оплату товару, що підтверджується відомостями платіжного доручення №225 від 27.03.2019 на суму 272 866,54 грн., № 252 від 15.04.2019 на суму 282 528,00 грн. (т.1, а.с. 86,87).

Також, судом було встановлено, що між позивачем та Приватним підприємством «МПП-Трейд» укладено договір поставки №69-4Вол/МТ-1/2017 від 24.04.2017, відповідно до якого постачальник відповідно до умов цього договору зобов`язується поставити, а покупець -прийняти та оплатити м`ясопродукти індичі (далі по тексту - товар) у кількості, асортименті та за ціною, визначеними у додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною, та/або у видаткових накладних (т.1, а.с.57-59).

Пунктом 3.1 договору №69-4Вол/МТ-1/2017 від 24.04.2017 передбачено, що за домовленістю сторін, покупець здійснює 100 % передоплату кожної партії товару. Покупець здійснює оплату вартості товару шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок постачальника, зазначений в цьому договорі. Ціна товару визначається в додатках до цього договору, які є його невід`ємними частинами, та/або у видаткових накладних (п.2.1 договору №69-4Вол/МТ-1/2017 від 24.04.2017).

Відповідно до пункту 8.1 договору №69-4Вол/МТ-1/2017 від 24.04.2017 договір набирає сили з моменту підписання і діє в частині поставок до 31.12.2017 включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. При цьому, пунктом 8.2 договору №69-4Вол/МТ-1/2017 від 24.04.2017 передбачено, що договір може бути розірвано за ініціативою однієї із сторін. При цьому, сторона зацікавлена в припиненні дії договору, зобов`язана письмово повідомити про це іншу сторону не пізніше ніж за 30 календарних днів до бажаної дати припинення договору.

На виконання умов договору№69-4Вол/МТ-1/2017 від 24.04.2017ТОВ «СП «Володар» було поставлено ПП «МПП-Трейд» м`ясопродукти власного виробництва (тушку індички охолоджену та стегно індички охолоджене, гомілку індички охолоджену та стегно індички заморожене), що підтверджується відомостями видаткових накладних № 1117 від 19.03.2019 на загальну суму 195 937, 59 грн., в тому числі ПДВ 32 656,27 грн., № 1206 від 26.03.2019 на загальну суму 175 999,27 грн.. в тому числі ПДВ 29 333,21 грн.(т.1, а.с.60-61).

На виконання умов укладеного договору ПП «МПП-Трейд» було перераховано позивачу грошові кошти в розмірі 195 937, 59 грн. та 175 999,27 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями № 190 від 20.03.2019, № 224 від 01.04.2019 (т.1. а.с.62-63).

Згідно відомостей додатку до договору поставки №69-4Вол/МТ-1/2017 від 24.04.2017, Центрально-кільцевої довіреності від 01.01.2018, ПП «МПП-Трейд» уповноважив вказаних осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , отримувати від імені довірителя товарно-матеріальні цінності від ТОВ «СП «Володар» (т.1, а.с.67)

Також, судом було встановлено, що ТВ «СП «Володар» та Приватним підприємством «ИН-КУР» укладено договір поставки №29-1Вол/ІК-1/2017 від 01.01.2017, за умовами якого постачальник відповідно до умов цього договору зобов`язується поставити, а покупець -прийняти та оплатити м`ясопродукти індичі (далі по тексту - товар) у кількості, асортименті та за ціною, визначеними у додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною, та/або у видаткових накладних (т.1, а.с.31-37).

Пунктом 3.1 договору №29-1Вол/ІК-1/2017 від 01.01.2017 передбачено, що покупець зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок постачальника суму вартості поставленої йому партії товару згідно відповідного додатку до цього договору та/або видаткової накладної протягом 3 (трьох банківських днів з моменту отримання товару згідно видаткової накладної чи акту прийому-передачі (в разі виникнення розбіжностей). Для цілей цього пункту датою отримання товару є дата, зазначена у видатковій накладній.

Ціна товару визначається в додатках до цього договору, які є його невід`ємними частинами, та/або у видаткових накладних (п.2.1 договору №29-1Вол/ІК-1/2017 від 01.01.2017).

Відповідно до пункту 8.1 договору №29-1Вол/ІК-1/2017 від 01.01.2017 договір набирає сили з моменту підписання і діє в частині поставок до 31.12.2017 включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. При цьому, пунктом 8.2 договору №29-1Вол/ІК-1/2017 від 01.01.2017передбачено, що договір може бути розірвано за ініціативою однієї із сторін. При цьому, сторона зацікавлена в припиненні дії договору, зобов`язана письмово повідомити про це іншу сторону не пізніше ніж за 30 календарних днів до бажаної дати припинення договору.

Додаткового угодою №1 до договору поставки №29-1Вол/ІК-1/2017 від 01.01.2017 від 26.10.2017 пункт 8.1 договору викладено у наступній редакції: Договір набирає сили з моменту його підписання сторонами і діє в частині поставок до 31.12.2019 включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (т.1, а.с.37).

На виконання умов договору ТОВ «СП «Володар» було поставлено ПП «ИН-Кур» товар (філе індички заморожене) по кількості - 4843,7 кг. загальною вартість 630 649,74 грн. в тому числі ПДВ 105 108,29 грн., та в кількості 914.6 кг. Загальною вартістю 119 080,92 грн., в тому числі ПДВ 19 846,82 грн., що підтверджується відомостями видаткових накладних № 1224 від 28.03.2019 та № 1178 від 24.03.2019 (т.1, а.с.34,35), у зв`язку з чим ПП «ИН-КУР» було перераховано позивачу грошові кошти в розмірі 110 000,00 грн. платіжне доручення № 2873 від 28.03.2019, 200 000,00 грн. платіжне доручення № 2875 від 03.04.2019; 180 000,00 грн. платіжне доручення №2881 від 05.04.2019; платіжне доручення №2890 від 11.04.2019 на суму 200 000,00 грн., платіжне доручення №2898 від 23.04.20109 на суму 100 000,00 грн.(т.1, а.с.36-40).

Довіреністю від 01.01.2019 (додаток до договору №29-1Вол/ІК-1/2017 від 01.01.2017) обумовлено, що ПП «ИН-Кур» надає право та доручає ОСОБА_9 , ОСОБА_10 отримувати від імені довірителя будь-які товари, матеріали. Сировину та інші товарно-матеріальні цінності від ТОВ «СП «Володар» та підписувати відповідні первинні бухгалтерські документи (видаткові накладні, акти прийому-передачі, інше) (т.1, а.с.44).

Продукція була поставлена позивачем ПП «ИН-КУР», що підтверджується відомостями товарно-транспортної накладної №Р1224 від 28.03.2019 та подорожнім листом (т.1, а.с.41-43).

Як було встановлено судом, 01.01.2017 ТОВ «СП «Володар» та «Укрінвестресурс» було укладено договір поставки №20-1Вол/УІР- 1/2017 від 01.01.2017, за умовами якого постачальник відповідно до умов цього договору зобов`язується поставити, а покупець -прийняти та оплатити м`ясопродукти індичі (далі по тексту - товар) у кількості, асортименті та за ціною, визначеними у додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною, та/або у видаткових накладних (т.1, а.с.186-190).

Пунктом 3.1 договору №20-1Вол/УІР- 1/2017 від 01.01.2017передбачено, що за домовленістю сторін, покупець здійснює 100 % передоплату кожної партії товару. Покупець здійснює оплату вартості товару шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок постачальника, зазначений в цьому договорі. Ціна товару визначається в додатках до цього договору, які є його невід`ємними частинами, та/або у видаткових накладних (п.2.1 договору №20-1Вол/УІР- 1/2017 від 01.01.2017).

Відповідно до пункту 8.1 договору №20-1Вол/УІР- 1/2017 від 01.01.2017 договір набирає сили з моменту підписання і діє в частині поставок до 31.12.2017 включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. При цьому, пунктом 8.2 договору №20-1Вол/УІР- 1/2017 від 01.01.2017передбачено, що договір може бути розірвано за ініціативою однієї із сторін. При цьому, сторона зацікавлена в припиненні дії договору, зобов`язана письмово повідомити про це іншу сторону не пізніше ніж за 30 календарних днів до бажаної дати припинення договору.

ТОВ «СП «Володар» було поставлено ТОВ «Укрінвестресурс» товар ( тушка індика охолоджена, печінка індика охолоджена, серце індика охолоджене, шлунок м`язовий індичий охолоджений, шия індича охолоджена, кисть крила індича охолоджена, стегно індиче охолоджене, гомілка індича різана охолоджена, гомілка індича охолоджена), що підтверджується відомостями видаткових накладних, зокрема видаткова накладна №1116 від 19.03.2019 на загальну суму 72 429,38 грн., в тому числі ПДВ 12071,56 грн., видаткова накладна №1205 від 26.03.2019 на загальну суму 7264 грн., в тому числі ПДВ 1210,72 грн.(т.1, а.с. 194,203).

На виконання умов укладеного договору№20-1Вол/УІР- 1/2017 від 01.01.2017 ТОВ «Укрінвестресурс» було перераховано позивачу грошові кошти, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями № 1554 від 20.03.2019 - 43 000,00 грн.; № 1563 від 25.03.2019 - 20 000,00 грн.;№ 1566 від.28.03.2019 - 18 000,00 грн .(т.1, а.с.191-192,201).

За фактом настання першої з подій (поставка товару) позивач склав та подав для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 24.03.2019 №359/2 (т.1, а.с.19); від 28.03.2019 №402/2 (т.1, а.с.25); від 19.03.2019 № 292/2 (т.1, а.с.ю45); від 26.03.2019 № 384/2 (т.1, а.с.51); від 19.03.2019 №303/2 (т.1, а.с.68); від 15.04.2019 № 81/2 (т.1, а.с.74); від 21.03.2019 № 334/2 (т.1, а.с. 93); від 19.03.2019 №293/2 (т.1, а.с.98); від 26.03.2019 №385/2 (т.1, а.с.103); від 19.03.2019 №298/2 (т.1, а.с.119); від 21.03.2019 № 338/2 (т.1, а.с.124); від 22.03.2019 №355/2 (т.1, а.с.129); від 24.03.2019 № 361/2 (т.1, а.с. 134); від 26.03.2019 № 390/2 (т.1, а.с.139); від 19.03.2019 № 291/2 (т.1, а.с.164); від 26.03.2019 № 383/2 (т.1, а.с. 195).

За наслідками обробки податкових накладних, контролюючий орган надіслав позивачеві квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до яких податкові накладні прийняті, але їх реєстрацію зупинено у зв`язку з відповідністю податкових накладних підпункту 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме квитанції: від 08.04.2019 (том 1, а.с.20), від 11.04.2019 (том 1 а.с.26), від 08.04.2019 (том 1 а.с.46), від 11.04.2019 (том 1 а.с.52), від 08.04.2019 (том 1 а.с.69), від 02.05.2019 (том 1, а.с.75), від 08.04.2019 (том 1 а.с. 94), від 08.04.2019 (том 1 а.с.99), від 11.04.2019 (том 1, а.с.104), від 08.04.2019 (том 1, а.с.120), від 08.04.2019 (том 1, а.с.125), від 08.04.2019 (том 1, а.с.130), від 08.04.2019 (том 1, а.с.135), від 11.04.2019 (том 2 а.с.140), від 08.04.2019 (том 1, а.с.165), від 10.04.2019 (том 1,2 а.с.196).

В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем-1 вказано таке: «відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Водночас, з листа ГУ ДФС у Київській області від 12.06.2019 № 20776/10/10-36-07-03-06 вбачається, що зупиненню реєстрації податкових накладних передувало прийняття на засіданні Комісії Головного управління ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, рішення від 23.04.2019, оформлене протоколом, про визнання ТОВ «СП «Володар» як підприємства, що відповідає критеріям ризиковості платника податку згідно з п. 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, та «Податковий блок», та введення відповідної інформації до «Журналу ризикових платників» АІС «Податковий блок» (том 1 а. с. 206-208).

На підтвердження здійснення вказаних господарських операцій, позивачем направлено до відповідача-2 повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (т.2, а.с.15-250; т.3, а.с.1-29).

Розглянувши подані позивачем документи і пояснення, Комісія ГУ ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, прийняла спірні рішення від 14.05.2019 №1163096/34069039 (т.1, а.с.23-24); від 13.05.2019 № 1161757/34069039 (т.1, а.с.29-30); від 14.05.2019 № 1163095/34069039 (т.1. а.с.49-50); від 14.05.2019 № 1163098/34069039 (т.1. а.с.55-56); від 16.05.2019 № 1164856/34069039 (т.1, а.с.72-73); від 10.06.2019 № 1188571/34069039 (т.1, а.с.79-80); від 22.05.2019 № 1168919/34069039 (т.1, а.с.97-98); від 17.05.2019 № 1165464/34069039 (т.1, а.с.102-103); від 21.05.2019 № 1168018/34069039 (т.1, а.с.123-124); від 24.05.2019 № 1171392/34069039 (т.1, а.с.128-129); від 27.05.2019 № 1173251/34069039 (т.1, а.с.133-134); від 27.05.2019 №1173252/34069039 (т.1, а.с.138-139); від 27.05.2019 №1173253/34069039 (т.1, а.с. 143-144); від 24.05.2019 №1171386/34069039; від 24.05.2019 №1171389/34069039 (т.1, а.с.168-169); від 24.05.2019№1171388/34069039 (т.1, а.с.199-200), у зв`язку з ненаданням платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до п.201.1. ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим кодексом термін.

Згідно п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення єдиного реєстру податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 204). Отримувач (покупець) - платник податку має право звіряти дані отриманих податкової накладної та/або розрахунку коригування на відповідність даним Реєстру.

Пунктом 5 Порядку № 1246 передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Податкового кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21 лютого 2018 року затверджено Порядок, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (який був чинним на період виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 117).

Згідно з пунктом 5 Порядку №117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

При цьому, пунктом 2 Порядку №117 передбачено, що у цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні: моніторинг - сукупність заходів та методів роботи контролюючих органів, що виявляє за результатами проведення аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації об`єктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства; критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник моніторингу, що характеризує ризик.

Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку №117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 10 Порядку №117 визначено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Відповідно до пунктів 12 та 13 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Отже, з наведених норм вбачається, що після надсилання платником податку складеної ним податкової накладної (розрахунку коригування) до ДФС України, в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться перевірка відповідності цієї податкової накладної (розрахунку коригування) критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Суд зазначає, що станом на момент виникнення спірних правовідносин критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18.

Згідно з пунктом 1.6 Критеріїв платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку-юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м.Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв,визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Отже, наведений пункт 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку містить у собі декілька підстав для віднесення платника податку до переліку ризикових, у зв`язку з чим для того, щоб відповідати вимогам обґрунтованості рішень суб`єкта владних повноважень, рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної через її відповідність вимогам п.1.6 цих Критеріїв має містити посилання на конкретні обставини, наявність яких є підставою для віднесення платника податку до переліку ризикових.

Вживання контролюючим органом загального посилання на пункт 1.6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту чи абзаців підпункту (за умови їх наявності, як у розглядуваному випадку), є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

При цьому, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом, зокрема у постанові від 04 грудня 2018 року справі № 821/1173/17.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу на те, що квитанції № 1 від 08.04.2019, від 11.04.2019, від 08.04.2019, від 11.04.2019, від 08.04.2019, від 02.05.2019, від 08.04.2019, від 08.04.2019, від 11.04.2019, від 08.04.2019, від 08.04.2019, від 08.04.2019, від 08.04.2019, від 11.04.2019, від 08.04.2019, від 10.04.2019 містять лише загальні посилання на п.1.6 Критеріїв ризиковості платника податку, без зазначення конкретних обставин, за наявності яких платника податку можна віднести до переліку ризикових, що, за відсутності доведення правомірності віднесення позивача до переліку ризикових платників податків, свідчить про те, що зупинення реєстрації податкових накладних № 402/2 від 28.03.2019; № 359/2 від 24.03.2019; № 292/2 від 19.03.2019; № 384/2 від 26.03.2019; № 298/2 від 19.03.2019; № 338/2 від 21.03.2019; № 355/2 від 22.03.2019; № 361/2 від 24.03.2019; № 390/2 від 26.03.2019; № 303/2 від 19.03.2019; № 81/2 від 15.04.2019; № 385/2 від 26.03.2019; № 293/2 від 19.03.2019; № 334/2 від 21.03.2019; № 291/2 від 19.03.2019; № 383/2 від 26.03.2019 було здійснено відповідачем необґрунтовано.

Отже, контролюючий орган був зобов`язаний у квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пп.1.6 п.1 Критеріїв № 959, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

У разі відповідності податкової накладної/розрахунку коригування вказаним критеріям, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних зупиняється.

Умовою розблокування реєстрації податкової накладної, яка за результатами автоматизованого моніторингу була визнана такою, що відповідає критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій, є подання платником податків документів, вичерпний перелік яких визначений у пункті 14 Порядку № 117.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію ризиків. Вживання контролюючим органом загального посилання на пункт Критеріїв ризиковості платника податків, без наведення конкретної ознаки ризиковості, є абстрактним і невизначеним та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Аналогічні вимоги щодо обґрунтованості та недвозначності висуваються вказаними нормативно-правовими актами й до рішення, яким оформлюються результати розгляду поданих платником податків документів для реєстрації податкової накладної чи розрахунку коригування: його зміст повинен містити вичерпну інформацію щодо мотивів та конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних).

Зокрема, затверджена Порядком № 117 форма рішення про відмову у реєстрації податкової накладної передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН з підстав ненадання платником документів, документів, яких на думку контролюючого органу не вистачає в аспекті конкретного змісту господарських взаємовідносин, повинні бути підкресленими, тобто рішення має містити або найменування конкретного документа (видаткова накладна тощо) або групу документів (складські документи тощо), що з урахуванням специфіки виконання господарської операції мають бути надані, але відсутні. Натомість мотиви, з яких контролюючий орган дійшов висновку, що відповідні документи мають бути подані, але були відсутні, наводяться контролюючим органом у графі «додаткова інформація».

З огляду на приписи частини другої статті 77 КАС України, на контролюючий орган покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та подальших дій чи бездіяльності.

Відтак, контролюючий орган повинен надати належні та достатні докази того, що дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних вчинено у відповідності до приписів пункту 201.16 статті 201 ПК України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, та за наявності підстав, встановлених вищезгаданими Критеріями оцінки ступеня ризиків.

Верховний Суд, зокрема у постановах від 30 липня 2019 року у справі № 200/14026/18-а та від 23 жовтня 2019 року у справі № 826/8693/18 при розгляді справ за позовами платника податків про скасування рішення про відмову у реєстрації податкових накладних зазначив, що первинним об`єктом судового дослідження у даній справі є обставини, за яких відповідачі вчинили дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних та приймали рішення про відмову у їх реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень.

Верховний Суд у цих постановах зробив висновок, що саме зупинення реєстрації податкових накладних первинно порушує права платника податків і саме обставини такого зупинення, а саме його законність, повинні бути предметом дослідження у подібних спорах.

З аналізу положень пунктів 6 та 7 Порядку №117 вбачається, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Положення зазначених пунктів Порядку № 117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Разом з тим, з квитанцій від 08.04.2019, від 11.04.2019, від 08.04.2019, від 11.04.2019, від 08.04.2019, від 02.05.2019, від 08.04.2019, від 08.04.2019, від 11.04.2019, від 08.04.2019, від 08.04.2019, від 08.04.2019, від 08.04.2019, від 11.04.2019, від 08.04.2019, від 10.04.2019 вбачається, що реєстрація податкових накладних зупинена через те, що «ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Тобто, відповідачем застосовано критерії ризиковості платника податку до податкових накладних, а не до платника податку - позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкових накладних зупинено з підстав, які не передбачені законодавством - Порядком № 117.

Згідно з п.п. 14, 15 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Суд зауважує, що вказаний перелік документів є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Суд звертає увагу на те, що в квитанціях від 08.04.2019, від 11.04.2019, від 08.04.2019, від 11.04.2019, від 08.04.2019, від 02.05.2019, від 08.04.2019, від 08.04.2019, від 11.04.2019, від 08.04.2019, від 08.04.2019, від 08.04.2019, від 08.04.2019, від 11.04.2019, від 08.04.2019, від 10.04.2019ї від 15.04.2019 про зупинення реєстрації податкових накладних контролюючим органом не було зазначено, які саме документи з вичерпного переліку, передбаченого пунктом 14 Порядку №117, необхідно було надати платнику податків для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі. В умовах такої невизначеності дій контролюючого органу платнику податків, на думку суду, слід керуватися положеннями пункту 14 Порядку №117 та надавати передбачені наведеним переліком пояснення та документи на власний розсуд, яких, на думку платника податків, буде достатньо для прийняття позитивного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що після зупинення реєстрації податкових накладних позивачем були подані до Головного управління ДФС у Київській області пояснення та документи, передбачені пунктом 14 Порядку №117, для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 16 Порядку №117 (в редакції від 24.04.2019) письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктами 18-21 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 117 комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку:

щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень та які на дату зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі не відповідали критеріям ризиковості платника податку, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу;

щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно та/або які на дату зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі відповідали критеріям ризиковості платника податку, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

З матеріалів справи вбачається, що в спірних рішеннях комісії ГУ ДФС від 14.05.2019 № 1163096/34069039; від 13.05.2019 № 1161757/34069039; від 14.05.2019 № 1163095/34069039; від 14.05.2019 № 1163098/34069039; від 16.05.2019 № 1164856/34069039; від 10.06.2019 № 1188571/34069039; від 22.05.2019 № 1168919/34069039; від 17.05.2019 № 1165464/34069039; від 21.05.2019 № 1168018/34069039; від 24.05.2019 № 1171392/34069039; від 27.05.2019 № 1173251/34069039; від 27.05.2019 №1173252/34069039; від 27.05.2019 №1173253/34069039; від 24.05.2019 №1171386/34069039; від 24.05.2019 №1171389/34069039; від 24.05.2019№1171388/34069039 в якості підстав для відмови в реєстрації податкових накладнихвказано про ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Отже, у спірних рішеннях фактично було лише процитоване положення пункту 14 Порядку №117, тобто викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкових накладних № 402/2 від 28.03.2019; № 359/2 від 24.03.2019; № 292/2 від 19.03.2019; № 384/2 від 26.03.2019; № 298/2 від 19.03.2019; № 338/2 від 21.03.2019; № 355/2 від 22.03.2019; № 361/2 від 24.03.2019; № 390/2 від 26.03.2019; № 303/2 від 19.03.2019; № 81/2 від 15.04.2019; № 385/2 від 26.03.2019; № 293/2 від 19.03.2019; № 334/2 від 21.03.2019; № 291/2 від 19.03.2019; № 383/2 від 26.03.2019, а також без повідомлення причин, за яких надані позивачем документи не були враховані.

Суд зазначає, що в якості недостатності наданих платником податку документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування слід розуміти надання таким платником не всіх документів, передбачених пунктом 14 Порядку №117.

У той же час, суд звертає увагу на те, що у спірних рішеннях від 14.05.2019 №1163096/34069039; від 13.05.2019 № 1161757/34069039; від 14.05.2019 № 1163095/34069039; від 14.05.2019 № 1163098/34069039; від 16.05.2019 № 1164856/34069039; від 10.06.2019 № 1188571/34069039; від 22.05.2019 № 1168919/34069039; від 17.05.2019 № 1165464/34069039; від 21.05.2019 № 1168018/34069039; від 24.05.2019 № 1171392/34069039; від 27.05.2019 № 1173251/34069039; від 27.05.2019 №1173252/34069039; від 27.05.2019 №1173253/34069039; від 24.05.2019 №1171386/34069039; від 24.05.2019 №1171389/34069039; від 24.05.2019№1171388/34069039 про відмову в реєстрації податкових накладних не наведені мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, а також не зазначено, яка саме інформація у поясненнях окрім тієї, що наведена позивачем, не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Крім того, аналіз змісту оспорюваного рішення дає підстави стверджувати, що комісія, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясовувала специфіку проведених господарських операцій та не визначала перелік документів, який є необхідним для підтвердження наявності підстав для реєстрації поданих позивачем податкових накладних № 402/2 від 28.03.2019; № 359/2 від 24.03.2019; № 292/2 від 19.03.2019; № 384/2 від 26.03.2019; № 298/2 від 19.03.2019; № 338/2 від 21.03.2019; № 355/2 від 22.03.2019; № 361/2 від 24.03.2019; № 390/2 від 26.03.2019; № 303/2 від 19.03.2019; № 81/2 від 15.04.2019; № 385/2 від 26.03.2019; № 293/2 від 19.03.2019; № 334/2 від 21.03.2019; № 291/2 від 19.03.2019; № 383/2 від 26.03.2019.

Так, з наявних у матеріалах справи документів довільного формату вбачається, що позивачем було подано до контролюючого органу такі документи: додаткові пояснення до повідомлення про реєстрацію податкової накладної, податкові накладні; договори поставки; видаткові накладні; центральні довіреності; платіжні доручення; довіреності; товарно-транспортні накладні, подорожні листи.

Надані позивачем документи не містять у собі дефекту форми, змісту або походження, які у силу частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, спричинили б втрату такими документами юридичної сили.

Суд наголошує на тому, що у розділі «Додаткова інформація» спірного рішення не вказано, яка саме інформація не була надана позивачем у письмових поясненнях.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навів мотивів прийняття спірних рішень та неврахування наданих позивачем документів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем та ТОВ «Черкасириба», ТОВ «Універсал-Плюс», ТОВ «ТСТ ТРЕК», ТОВ «МПП-Трейд», ПП «Ин-КУр», ТОВ «УКрінвестресурс», та приймаючи до уваги те, що такі документи були надані відповідачеві, останній не мав правових підстав для прийняття рішень від 14.05.2019 №1163096/34069039; від 13.05.2019 № 1161757/34069039; від 14.05.2019 № 1163095/34069039; від 14.05.2019 № 1163098/34069039; від 16.05.2019 № 1164856/34069039; від 10.06.2019 № 1188571/34069039; від 22.05.2019 № 1168919/34069039; від 17.05.2019 № 1165464/34069039; від 21.05.2019 № 1168018/34069039; від 24.05.2019 № 1171392/34069039; від 27.05.2019 № 1173251/34069039; від 27.05.2019 №1173252/34069039; від 27.05.2019 №1173253/34069039; від 24.05.2019 №1171386/34069039; від 24.05.2019 №1171389/34069039; від 24.05.2019№1171388/34069039 про відмову в реєстрації податкових накладних.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовної вимоги про визнання протиправними та скасування рішення комісії ГУ ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 14.05.2019 №1163096/34069039; від 13.05.2019 № 1161757/34069039; від 14.05.2019 № 1163095/34069039; від 14.05.2019 № 1163098/34069039; від 16.05.2019 № 1164856/34069039; від 10.06.2019 №1188571/34069039; від 22.05.2019 №1168919/34069039; від 17.05.2019 №1165464/34069039; від 21.05.2019 №1168018/34069039; від 24.05.2019 №1171392/34069039; від 27.05.2019 №1173251/34069039; від 27.05.2019 №1173252/34069039; від 27.05.2019 №1173253/34069039; від 24.05.2019 №1171386/34069039; від 24.05.2019 №1171389/34069039; від 24.05.2019 №1171388/34069039 про відмову в реєстрації податкових накладних ТОВ «СП «Володар» в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Володар» податкові накладні № 402/2 від 28.03.2019; № 359/2 від 24.03.2019; № 292/2 від 19.03.2019; № 384/2 від 26.03.2019; № 298/2 від 19.03.2019; № 338/2 від 21.03.2019; № 355/2 від 22.03.2019; № 361/2 від 24.03.2019; № 390/2 від 26.03.2019; № 303/2 від 19.03.2019; № 81/2 від 15.04.2019; № 385/2 від 26.03.2019; № 293/2 від 19.03.2019; № 334/2 від 21.03.2019; № 291/2 від 19.03.2019; № 383/2 від 26.03.2019, суд зазначає таке.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Суд зазначає, що Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, втратив чинність 31.01.2020 у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 11.12.2019 №1165.

Так, Кабінетом Міністрів України 11 грудня 2019 року прийнято постанову № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (набрала чинності 01.02.2020), якою серед іншого затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пунктів 25-26 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 11.12.2019 №1165, визначено такий порядок роботи Комісії контролюючого органу.

Комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком.

Відповідно до пункту 28 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку №1246 накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується.

При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами Порядку №1246 визначено компетенцію Державної фіскальної служби України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН на підставі рішення суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» затверджено, крім іншого, Положення про Державну податкову службу України, відповідно до якого Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Державна податкова служба України зареєстрована 17 травня 2019 року, не перебуває в процесі припинення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №682-р «Питання Державної податкової служби» вирішено погодитися з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, повноваження Державної фіскальної служби України передані Державній податковій службі України, отже на даний час повноваження щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН на підставі рішення суду здійснює Державна податкова служба України.

Враховуючи висновки суду про протиправність оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, складених позивачем, та відсутність законодавчо закріплених перешкод для такої реєстрації, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в ЄРПН спірні податкові накладні, складені позивачем, а саме: № 402/2 від 28.03.2019; № 359/2 від 24.03.2019; № 292/2 від 19.03.2019; № 384/2 від 26.03.2019; № 298/2 від 19.03.2019; № 338/2 від 21.03.2019; № 355/2 від 22.03.2019; № 361/2 від 24.03.2019; № 390/2 від 26.03.2019; № 303/2 від 19.03.2019; № 81/2 від 15.04.2019; № 385/2 від 26.03.2019; № 293/2 від 19.03.2019; № 334/2 від 21.03.2019; № 291/2 від 19.03.2019; № 383/2 від 26.03.2019.

Відповідно до положень статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Щодо вимоги позивача - визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, оформлене витягом з Протоколу № 231 від 01.04.2019, в частині внесення до реєстру ризикових платників податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Володар» (), суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.05.2019 позивач звернувся з листом до ГУ ДФС у Київській області щодо надання відомостей про підстави для включення ТОВ «СП «Володар» до переліку ризикових підприємств суб`єкта господарювання (т.1, а.с. 204-205).

Листом від 12.06.2019 №20776/10/10-36-07-03-06 контролюючий орган відповів, що ТОВ «СП «Володар» відповідає вимогам п.1.6 Критеріїв та його віднесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, а саме зазначено про те, що наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій. (т.1, а.с. 206-208).

Згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.19 ч. 1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Частина перша статті 5 КАС України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно підпункту 20.1.45. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

За приписами пункту 61.1 статті 61 ПК України визначено, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України).

Відповідно до пункту 71.1. статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно пунктів 74.1., 74.3. статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117.

Згідно пункту 1 цей Порядок визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), а також права та обов`язки її членів.

Комісії контролюючих органів також приймають рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, а комісія центрального рівня розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до пункту 17 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови комісії, секретарем комісії та членами комісії, які брали участь у засіданні.

Згідно пункту 23 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, протокол засідання комісії контролюючого органу повинен містити перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.

Отже, з огляду на вищезазначене, суд зазначає, що контролюючий орган здійснює моніторинг податкових накладних/розрахунків коригування шляхом аналізу наявної податкової інформації, що міститься в інформаційних ресурсах ДФС з метою виявлення ризиків порушення норм податкового законодавства.

Здійснюючи моніторинг, контролюючий орган виявляє ризик порушення норм податкового законодавства, який проявляється у ймовірності складання та надання податкової накладної з порушенням ПК України та неможливості здійснення операцій з постачання товарів/послуг дані про які зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку виконання свого податкового обов`язку.

При цьому, дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, незалежно від джерела її отримання (чи то отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, чи то за результатами засідання Комісії ГУ ДФС), є службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків в порядку передбаченому ПК України та нормативно-правових актів, прийнятих на виконання вимог цього Кодексу. Способом здійснення таких дій є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Інформація, зібрана відповідно до норм ПК України, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Відповідно, інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права також була висловлена Верховного Судом у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 826/1902/15, від 18 вересня 2018 року у справі № 818/398/15.

Обов`язковою ознакою дій/бездіяльності/рішень суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Дії контролюючого органу щодо внесення до Інтегрованої системи результатів засідання Комісії (за результатами, якої не приймалось рішення про відмову у реєстрації податкової накладної) рівно як і протокол Комісії не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовуються для виконання покладених на контролюючі органи, функцій та завдань) з метою здійснення відповідних прав та обов`язків.

Така позиція вже викладалась Верховним Судом у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 480/4006/18 та міститься у постанові Верховного Суду від 03 березня 2020 року у справі № 240/3665/19.

Слід зауважити, що на користь цієї позиції свідчить аналіз положень підпункту 201.16.3. пункту 201.16. статті 201 Податкового кодексу України в редакції, яка вже не діяла на час спірних правовідносин, проте чітко визначала, що саме рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Після внесення змін до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України Законом № 2245-VIII законодавець виключив зазначену норму з Кодексу, надавши повноваження Кабінету Міністрів України визначати порядок та підстави реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Кабінет Міністрів України від 21 лютого 2018 року постановою №117 затвердив Порядок розгляду скарг на рішення комісій регіонального рівня, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації. Аналіз положень цього Порядку свідчить про те, що платник податків має оскаржити в адміністративному або судовому порядку саме рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з дня набрання таким рішенням чинності.

Суд зазначає, що віднесення Комісією контролюючого органу ТОВ «СП «Володар» до переліку платників податків які відповідають критеріям ризиковості є передумовою зупинення податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. В подальшому відповідність критеріям ризиковості має бути спростовано платником податків шляхом подання на вимогу податкового органу переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, і лише ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування або ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку або надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства є підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування.

Отже, законодавством передбачено певний порядок виконання податковими органами своїх функцій щодо податкового контролю, що в правовідносинах, які розглядаються, визначений у формі перевірки наданих платником податків пояснень та документів щодо проведених ним операцій. А тому, саме рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН призведе до певних негативних правових наслідків для платника податків, та, вважаючи рішення контролюючого органу неправомірним, особа може звернутись до суду за захистом прав, (свобод) та інтересів від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, і в межах цього спору підставами позову, серед іншого, можуть бути доводи щодо неправомірності дій контролюючого органу по віднесенню платника податків до переліку таких платників податків які відповідають критеріям ризиковості.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 27 серпня 2019 року у справі № 540/2077/18.

Відтак, суд дійшов висновку висновку, що використання контролюючим органом податкової інформації наявної в інформаційних системах ДПС або внесення інформації в такі бази за результатами її опрацювання у певних спосіб здійснення податкового контролю, зокрема, віднесення ТОВ «СП «Володар» до платників, які відповідають критеріям ризиковості, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, безпосередньо рішення Комісії по віднесенню платника податків до переліку таких платників які відповідають критеріям ризиковості без прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних / розрахунків коригувань не порушує права та інтереси позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що протокол засідання комісії ГУ ДФС у Київській області не є рішенням контролюючого органу, та не породжує зміну прав та обов`язків платника податків, а є діяльністю контролюючого органу направленою на виконання завдань та функцій передбачених ПК України.

У даному випадку, рішенням контролюючого органу, що породжує зміну прав та обов`язків є рішення Комісії про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що і було оскаржено позивачем у межах даної справи.

Таким чином, надані позивачем доводи на підтвердження обґрунтованості позовних вимог спростовано відповідачем, а відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відтак, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, оформлене витягом з Протоколу № 231 від 01.04.2019, в частині внесення до реєстру ризикових платників податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Володар» () не підлягає задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що позовна вимога про зобов`язання комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Володар» () з реєстру ризикових платників податку є похідною вимогою, а тому у задоволенні даної вимоги слід також відмовити.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п.120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п.128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п.72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п.51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (ToscutaandOthers v. Romania), заява № 36900/03, п.37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п.128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору..

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 48025,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 16819 від 12.09.2019.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд зазначає, що пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, які підлягають стягненню на користь відповідача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є сума в розмірі 30736,00 грн., яка підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Київській області, оскільки саме вказаним суб`єктом було прийняті спірні рішення про відмову у реєстрації податкових накладних та порушено право позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а саме:

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.05.2019 №1168018/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2019 №1171392/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.05.2019 №1173251/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.05.2019 №1173252/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.05.2019 №1173253/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.05.2019 №1168919/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.05.2019 №1165464/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2019 №1171386/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.05.2019 №1164856/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.06.2019 №1188571/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.05.2019 №1163095/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.05.2019 №1163098/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.05.2019 №1163096/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.05.2019 №1161757/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2019 №1171389/34069039;

- рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2019№1171388/34069039;

3. Зобов`язати Державну податкову службу України (; місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8) зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Володар»:

- податкову накладну № 402/2 від 28.03.2019;

- податкову накладну № 359/2 від 24.03.2019;

- податкову накладну № 292/2 від 19.03.2019;

- податкову накладну № 384/2 від 26.03.2019;

- податкову накладну № 298/2 від 19.03.2019;

- податкову накладну № 338/2 від 21.03.2019;

- податкову накладну № 355/2 від 22.03.2019;

- податкову накладну № 361/2 від 24.03.2019;

- податкову накладну № 390/2 від 26.03.2019;

- податкову накладну № 303/2 від 19.03.2019;

- податкову накладну № 81/2 від 15.04.2019;

- податкову накладну № 385/2 від 26.03.2019;

- податкову накладну № 293/2 від 19.03.2019;

- податкову накладну № 334/2 від 21.03.2019;

- податкову накладну № 291/2 від 19.03.2019;

- податкову накладну № 383/2 від 26.03.2019.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 30736 (тридцять тисяч сімсот тридцять шість) гривень 00 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Володар» (ідентифікаційний код 34069039; місцезнаходження: Київська область, Володарський район, с. Городище-Пустоварівське, вул. Центральна, 51) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Київській області (; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 06 липня 2020 р.