Справа № 818/100/18
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року

м. Київ

справа № 818/100/18

адміністративне провадження № К/9901/58537/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т. Г.,

суддів - Стеценка С.Г., Тацій Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №818/100/18

за позовом Сумської міської ради до приватного нотаріуса Бурбики Тамари Анатоліївни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватна комерційна фірма «Сейро», про скасування рішення та скасування державної реєстрації, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Сумської міської ради на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року (колегія суддів у складі головуючого судді - Бартош Н.С., суддів: Макаренко Я.М., Мінаєвої О.М.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Сумська міська рада звернувся до суду з адміністративним позовом до приватного нотаріуса Бурбики Тамари Анатоліївни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватна комерційна фірма «Сейро», в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила:

1.1. визнати протиправним та скасувати рішення відповідача індексний номер 27901003 від 22.01.2016 р. про державну реєстрацію права оренди за ПКФ «Сейро» на земельну ділянку площею 0,0429 га (кадастровий номер :04:0070033) за договором оренди земельної ділянки від 12.06.2003 р. (номер запису про інше речове право 12981655 від 22.01.2016 р. 11:52:57);

1.2. скасувати в Державну реєстрі речових прав на нерухому майно запис № 12981655 від 22.01.2016 р. про державну реєстрацію права оренди за ПКФ «Сейро» на земельну ділянку площею 0,0429 га (кадастровий номер :04:0070033) за договором оренди земельної ділянки від 12.06.2003 р.

2. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення приватного нотаріуса Бурбики Тамари Анатоліївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 27901003 від 22.01.2016 11:53:19 про державну реєстрацію права оренди за приватною комерційною фірмою "Сейро" на земельну ділянку площею 0,0429 га (кадастровий номер :04:007:0033) за договором оренди земельної ділянки від 12.06.2003 (номер запису про інше речове право 12981655 від 22.01.2016 11:52:57). Зобов`язано приватного нотаріуса Бурбику Тамару Анатоліївну внести запис про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухому майно запис №12981655 від 22.01.2016 про державну реєстрацію права оренди за приватною комерційною фірмою "Сейро" на земельну ділянку площею 0,0429 га (кадастровий номер :04:007:0033) за договором оренди земельної ділянки від 12.06.2003.

3. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року скасовано рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Сумська міська рада звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

5. Касаційна скарга аргументована тим, що оскаржуване рішення та реєстраційний запис вчинений відповідачем за відсутності належних правових підстав та з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV.

6. Верховний Суд ухвалою від 21 серпня 2018 року відкрив провадження у справі за касаційною скаргою Сумської міської ради на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року.

7. Відповідач та третя особа відзиву на касаційну скаргу не надавали.

8. Верховний Суд ухвалою від 14 лютого 2020 року призначив справу №818/100/18 за позовом Міськради до приватного нотаріуса Бурбики Тамари Анатоліївни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватна комерційна фірма "Сейро", про скасування рішення та скасування державної реєстрації до розгляду у відкритому судовому засіданні на 25 березня 2020 року.

9. У зв`язку із введенням на території України карантинних заходів відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» судове засідання, призначене на 25 березня 2020 року не відбулося.

10. Наступне судове засідання призначене на 08 липня 2020 року.

11. У судове засідання 08 липня 2020 року учасники справи не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

12. Відповідно до частини 1 статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

13. Враховуючи зазначені вище приписи, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про можливість розгляду даної справи у порядку письмового провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

14. Відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 12-13, т. 1) встановлено, що державним реєстратором - приватним нотаріусом Бурбикою Т.А. 22.01.2016 р. 11:52:57 внесено запис № 12981655 про право оренди земельної ділянки площею 0,0429 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:007:0033 за приватною комерційною фірмою «Сейро». Підставою для внесення такого запису стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 27901003 від 22.01.2016 р. 11:53:19.

15. Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із вищевказаними позовними вимогами.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

17. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

18. 8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

19. За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

20. За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення конституційних принципів у сферах енергетики та комунальних послуг» від 19 грудня 2019 року № 394-IX.

21. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на наступне.

22. Підставою для звернення до суду з даним позовом стало те, що спірними рішенням відповідача за ПКФ «Сейро» зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 0,0429 га (кадастровий номер :04:0070033) за договором оренди земельної ділянки від 12.06.2003 року, яка належить на праві комунальної власності Сумській міській раді.

23. При цьому, позивач вказав, що договір оренди земельної ділянки від 12.06.2003 р., укладений між ним та ПКФ «Сейро» не набрав чинності згідно ст. 16 Закону України «Про оренду землі», а, отже, у ПКФ «Сейро» не виникло право оренди земельної ділянки за адресою: м. Суми, Театральна площа (біля перехрестя вул. Кірова - пров. Академічний), площею 0,0429 га.

24. Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.

25. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

26. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

27. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

На даний час існує усталена практика Великої Палати Верховного Суду у спорах про скасування дій та рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав на майно, ініційованих особою, яка не була заявником щодо оскаржуваних реєстраційних дій та рішень. Зокрема, правова позиція про те, що такі спори підлягають розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства в залежності від суб`єктного складу, була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, від 04 грудня 2018 року у справі № 915/1377/17, від 29 січня 2019 року у справі № 813/1321/17, від 02 квітня 2019 року у справі № 137/1842/16-а та інших.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржуваних ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорене рішення, здійснено оспорений запис.

Натомість, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17).

28. Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що спір у даній справі не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки державний реєстратор, приймаючи рішення про державну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за адресою: м. Суми, Театральна площа (біля перехрестя вул. Кірова - пров. Академічний), площею 0,0429 га., не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав третьої особи, а не позивача.

Визнання протиправними і скасування рішення щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки за третьою особою - ПКФ «Сейро» є захистом прав Сумської міської ради як власника спірної земельної ділянки від порушення їх третьою особою.

29. Ухвалюючи рішення, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували того, що цей спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме - є спором позивача та третьої особи щодо прав на земельні ділянки.

30. З огляду на суб`єктний склад учасників даної справи, колегія суддів приходить до висновку, що спірні правовідносини підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.

31. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його приватноправового характеру.

32. Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтями 238, 240 КАС. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги (стаття 354 КАС).

33. Пунктом 5 частини першої статті 349 цього ж Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.

34. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

35. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції і закриття провадження у справі.

36. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

37. Керуючись статтями 238, 341, 345, 349, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній до 08.02.2020 року, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Сумської міської ради - задовольнити частково.

2. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року - скасувати.

3. Провадження у справі №818/100/18 за позовом Сумської міської ради до приватного нотаріуса Бурбики Тамари Анатоліївни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватна комерційна фірма «Сейро», про скасування рішення та скасування державної реєстрації - закрити.

4. Роз`яснити Сумській міській раді право на звернення до суду за правилами господарського судочинства.

5. Роз`яснити Сумській міській раді її право протягом десяти днів з дня отримання нею відповідної постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

6. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г.Стрелець

Судді С.Г. Стеценко

Л.В. Тацій