Справа № 640/19334/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Аліменка В.О.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

представників позивача: Орлова О.О., Савченко В.І.;

представників відповідача: Галошина О.В., Кисляк Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» до Головного управління Держпродспоживслужби в м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій від 30 серпня 2019 року № 27,

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі - Комунальне підприємство, позивач) з адміністративним позовом до Головного управління державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 30 серпня 2019 року № 27 щодо застосування до позивача штрафу у розмірі 100% необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 19 594 941, 30 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2020 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Так, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що до повноважень Держпродспоживслужби України не віднесена перевірка вимог чинного законодавства без ідентифікації певної сфери господарської діяльності, тобто вказівки сфери/виду господарської діяльності, де буде здійснено нагляд (контроль).

Апелянт вказує на порушення відповідачем ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в частині дотримання сумарної тривалості всіх планових заходів, які здійснюються органами державного контролю (нагляду) протягом календарного року та призначено до проведення планову перевірку понад допустимий законодавством термін.

Також на думку апелянта, представниками відповідача без зазначення персональних даних - повного імені, по батькові, надання копій посвідчень, здійснено реєстрацію в Журналі реєстрації перевірок, форма якої затверджена наказом Державного комітету України з питань розвитку підприємництва від 10.09.1998 р. № 18, де у графі «мета та характер перевірки» вказано - планова перевірка.

Судом першої інстанції не надано правової оцінки порушенням відповідачем вимог Законів України «Про захист персональних даних», «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації», оскільки вимоги всіх цих законодавчих актів були порушені відповідачем у справі при наданні зазначеного запиту, без врахування вимог щодо порядку оформлення запиту, термінів подання інформації, особливостей інформації, яка повністю пов`язана із обробкою персональних даних споживачів відповідних житлово-комунальних послуг-фізичних осіб; не враховано, що підприємство не є розпорядником більшої частини витребуваної інформації.

Судом першої інстанції не встановлено та не зазначено, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в м.Києві порушено законодавчу вимогу щодо порядку проведення планової перевірки посадовими особами відповідача на підприємстві позивача, надання і акті перевірки неправдивої інформації щодо місця її проведення, щодо обробки посадовими особами відповідача під час проведення перевірки первинних, облікових, реєстрових та інших документів, які виготовляються та інших документів.

Також апелянт посилається на те, що за змістом та формою акт № 2890-10 перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 08.07.2019 р. Головного управління Держспоживслужби в м.Києві не відповідає вимогам Додатку № 2 Методики розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових перевірок) заходів державного нагляду (контролю), Держспоживслужбою не затверджено та не оприлюднено у встановленому чинним законодавством порядку та спосіб - уніфіковані форми актів. У акті відсутній перелік питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю), де поряд з іншими є обов`язковим для встановлення: ступінь ризику суб`єкта господарювання, відповіді на ці питання; нормативне обґрунтування, опис виявлених порушень, ризик настання негативних наслідків від виявлених порушень, пояснення, зауваження або заперечення суб`єкта господарювання, оцінка суб`єкта господарювання щодо професійного рівня посадових осіб органу державного нагляду (контролю), які проводили захід, їх прізвища, імена, по батькові, процес проведення заходу з обов`язковим значенням порядку фіксації заходу (аудіо -, відео - запис) тощо.

Також апелянт посилається на протиправність складеного відповідачем припису від 12.07.2019 р. № 649 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін, складеного на підставі акту № 2890-10 перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 08.07.2019 р.

Апелянт вказує на те, що ним при здійсненні основної статутної діяльності - балансоутримування багатоквартирних будинків і надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - застосовувалися виключно ціни/тарифи, сформовані та затверджені в установленому порядку виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Отже, до повноважень позивача не належить здійснення розрахунків економічно обґрунтованих витрат на надання житлово-комунальних послуг з наступним наданням їх органам, уповноваженим формувати, встановлювати і затверджувати ціни (тарифи) на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Зазначає, що між учасниками житлово-комунальних послуг з утримання багатоквартирного та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку діє договірний характер стосовно визначення їх вартості.

Також апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано оцінки правомірності зменшення строку часового періоду для здійснення нарахування штрафу (період перевірки 1 липня 2016 року - 30 червня 2019 року, а період зазначений у оскаржуваному рішенні - 01 вересня 2018 року по 30 червня 2019 року) та не містить розрахунку штрафних санкцій та методики його обрахунку.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зазначає, що позивач допустив посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу і тим самим втратив право на оскарження процедурних порушень щодо її призначення та проведення.

Також вказує на те, що формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснюється виконавцями, тобто КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва».

Розрахунок штрафних санкцій проводився на підставі тих документів, які надав позивач.

Вважає, що суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини у справі та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

На виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2020 р. відповідачем надано розрахунок штрафних санкцій.

В судовому засіданні представники відповідача заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі-КАС України) справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням Держпродспоживслужби у м.Києві на підставі річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на 2019 рік відповідно до направлення від 19.06.2019 № 2340 проведено планову перевірку позивача, за результатами якої складено акт від 08.07.2019 № 2890-10 (далі - Акт або Акт перевірки).

За результатами проведення такого заходу, відповідачем винесено рішення № 27 від 30.08.2019 року, якою за порушення вимог п. 7 порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій споруд та прибудинкових територій, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», ч. 2 ст. 12 Закону України «Про ціни та ціноутворення», за що передбачена відповідальність згідно п.1 ч. 1 ст.20 Закону України № 5007-VI від 21.06.2012 року «Про ціни і ціноутворення» до позивача застосовано адміністративно-господарські санкції у розмірі 19 594 941,30 грн.

Незгода з позивача з вказаним рішенням суб`єкта владних повноважень зумовила на звернення до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 26.11.2018 № 964 затверджений річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Держпродспоживслужби на 2019 рік, до якого включено Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва», повідомлення ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві від 15.05.2019 № 219 про проведення планової перевірки в період з 24.06.2019 по 08.07.2019 отримано позивачем 22.05.2019, тобто більше, ніж за десять днів до дня здійснення перевірочного заходу.

За результатами перевірки встановлено, що відповідно до Плану-схеми прибиральних площ прибудинкової території по 905 будинках Шевченківського району (додаток 1 до акта від 08.07.2019 № 2890-10) до складової розрахунку тарифу на послуги прибирання прибудинкової території включено площі тротуарів вздовж вулиці.

Натомість серед переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, визначеного Порядком № 869, відсутнє прибирання тротуарів.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується порушення позивачем вимог щодо формування та застосування тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме: послугу з прибирання прибудинкової території, власникам квартир, мешканцям будинків Шевченківського району м. Києва за період з 01.07.2016 по 30.06.2019. При цьому, Комунальним підприємством не переглядався тариф на послугу з утримання будинку.

На підставі вказаного, суд дійшов висновку про правомірність прийнятого відповідачем рішення від 30.08.2019 року № 27 щодо застосування до позивача штрафу у розмірі 100% необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 19 594 941, 30 грн. за період з 01.09.2018 по 30.06.2019.

При цьому, судом першої інстанції не взято до уваги посилання позивача на допущені відповідачем процедурні порушення в частині проведення перевірки та оформлення її результатів, оскільки відповідні дії/бездіяльність ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві не оскаржуються позивачем, а тому не належать до предмету спору у даній справі.

Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що твердження позивача, викладені в листі від 24.05.2019 № 2487/3 про наявність законодавчо встановлених підстав для недопущення проведення на підприємстві планової перевірки нівелюються записом в журналі реєстрації перевірок, який підтверджує ту обставину, що позивач допустив посадових осіб відповідача до проведення перевірки.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законами України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV (далі - Закон № 1875-IV), «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 № 5007-VI (далі - Закон № 5007-VI), «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.20017 № 877-V (далі - Закон № 877-V), постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1092 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» (далі - Постанова № 1092), Положенням про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.04.2017 № 209 (далі - Положення № 209), Положенням про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужба), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667 (далі - Положення № 667), Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд прибудинкових територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» від 01.06.2011 р. № 869 (надалі - Порядок № 869).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1875-IV житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ст. 14 Закону № 1875-IV залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи:

1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;

2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території;

3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Згідно зі ст. 2 Закону № 5007-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, органами, що здійснюють державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, які провадять діяльність на території України, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення. Дія цього Закону не поширюється на встановлення тарифів на медичні послуги та лікарські засоби в межах програми медичних гарантій згідно із Законом України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 16 Закону № 5007-VI органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та іншими законами.

Частиною 1 ст. 17 Закону № 5007-VI передбачено, що основними функціями уповноважених органів є: 1) виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; 2) здійснення державного спостереження у сфері ціноутворення; 3) запобігання порушенням у сфері ціноутворення.

Відповідно до п. п. 1, 5, 6 ч. 1 ст. 18 Закону № 5007-VI уповноважені органи мають право, зокрема, проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки:

- достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

- бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін;

- наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб;

- вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

- приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

- надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Згідно з п. 1 Положення № 667 Держпродспоживслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Пунктом 2 Положення № 667 передбачено, що Держпродспоживслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пп. 2 п. 3 Положення № 667 одним з основних завдань Держпродспоживслужби є дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Згідно з пп. 11 п. 4 Положення № 667 Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін:

- здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

- здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

- надає у випадках, передбачених законодавством, висновки щодо економічного обґрунтування витрат під час формування цін (тарифів) на товари, роботи і послуги, щодо яких запроваджено державне регулювання цін (тарифів);

- надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Пунктом 7 цього Положення визначено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1092 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів за переліком згідно з додатком 1, у тому числі Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві.

Відповідно до пп. 11 п. 4 Положення № 209 Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін:

- здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

- здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

- приймає рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

- надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог законодавства щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V підставами здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

У частинах 6, 7 ст. 7 Закону № 877-V закріплено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до ч. 15 ст. 4 Закону № 877-V при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Наказом № 965 затверджено уніфіковану форму акта перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. Форма зазначеного акту дозволяє зафіксувати порушення, наведені у скарзі позивача, у випадку їх виявлення за результатами позапланової перевірки.

Аналіз наведених вище положень свідчить про те, що основними функціями Головного управління Держспоживслужби у м.Києві є виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, здійснення державного спостереження у сфері ціноутворення, запобігання порушенням у сфері ціноутворення. З метою здійснення контролю за дотриманням вимог щодо формування та застосування державних регульованих цін Головне управління Держспоживслужби у м.Києві має право проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки під час яких перевіряється достовірність зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін.

У разі встановлення під час перевірки порушення встановлення та застосування державних регульованих цін має право вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та видавати приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 26.11.2018 № 964 затверджено річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Держпродспоживслужби на 2019 рік, який містить перелік суб`єктів господарювання, в тому числі Комунальне підприємство, дата початку здійснення заходу - 24.06.2019, строк здійснення заходу - 10 днів.

Річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) оприлюднений на офіційному веб-сайті Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Повідомлення ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві від 15.05.2019 № 219 про проведення планової перевірки в період з 24.06.2019 по 08.07.2019 отримано позивачем 22.05.2019, тобто більше, ніж за десять днів до дня здійснення перевірочного заходу.

За результатами розгляду зазначеного повідомлення Комунальним підприємством направлено на адресу відповідача та Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів письмове звернення від 24.05.2019 № 2487/3 про наявність законодавчо встановлених підстав для недопущення проведення на підприємстві планової перевірки у зв`язку з перевищенням максимально допустимої тривалості планових заходів на підприємстві.

Листом від 10.06.2019 № ЦА-23.2/3777-19 Держпродспоживслужбою повідомлено позивача про відсутність правових підстав для скасування повідомлення від 15.05.2019 № 219.

В подальшому, відповідачем був виданий наказ від 18.06.2019 № 2890, на підставі якого оформлено направлення на проведення заходу від 19.06.2019 № 2340, підписане т.в.о. заступника начальника Карауловим В.Д. та засвідчене печаткою ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві.

Перед початком здійснення державного нагляду (контролю) посадовими особами відповідача внесений запис до журналу реєстрації перевірок щодо проведення планової перевірки в період з 24.06.2019 по 08.07.2019 на підставі направлення від 19.06.2019 № 2340.

Як вбачається із направлення про проведення заходу від 03.07.2019 р. № 2474, він містить дату, номер, прізвища та ім`я посадових осіб, які здійснюють перевірку, їх перелік, дата та початок закінчення заходу: з 04.07.2019 р. по 17.07.2019 р., тип заходу - позаплановий, вид заходу - перевірка, підстава здійснення заходу: на підставі звернення гр. ОСОБА_1 . Предметом здійснення заходу є дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів при наданні послуг з питань, викладених у зверненні гр. ОСОБА_1 (з проведенням відеофіксації). До вказаного направлення додано план-схему прибиральної площі садиби буд. АДРЕСА_6; план- схему притиральної площі садиби буд . АДРЕСА_3 ; план-схему прибудинкової території будинку АДРЕСА_7; план- схему прибудинкової території будинку АДРЕСА_5 . Повідомлення підписано т.в.о. заступника Карауловим В.Д. та скріплено печаткою.

Таким чином, повідомлення про проведення перевірки відповідає вимогам ст. 7 Закону № 877-V.

За результатами перевірки складено акт від 08.07.2019 № 2890-10 дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування регульованих цін, яким встановлено:

- до складової рахунку тарифу на послуги прибирання прибудинкової території включено площу, яку закріплено на праві повного господарського відання за Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» м. Києва на підставі наказу Головного управління з питань майна Київської міської державної адміністрації від 21.02.2002 № 23;

- в період з 01.07.2016 по 30.06.2019 порушено вимоги щодо формування та застосування тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме за послугу з прибирання прибудинкової території, власникам квартир, мешканцям будинків Шевченківського району м. Києва;

- по складовій тарифу «Поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження» за період 01.01.2017 - 31.03.2019 по 1349 житлових будинків виявлено часткове неосвоєння коштів.

Всього мешканцям Шевченківського району м.Києва за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.09.2018 р. по 30.06.2019 р. надлишково нараховано суму у розмірі 19 594 941,30 грн, чим було порушено вимоги п. 7 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», ч. 2 ст. 12 Закону України «Про ціни та ціноутворення», за що передбачена відповідальність згідно із п. 1 ч. 1 ст. 20 цього ж Закону.

З огляду на виявлені порушення, Головним управлінням Держпродспоживслужби в м.Києві прийнято рішення від 30.08.2019 р. № 27 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, яким до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» застосовано штраф у розмірі 100 % необґрунтовано одержаної виручки в розмірі 19 594 941,30 грн., яке супровідним листом від 05.09.2019 р. № 140/15419 було направлено КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва».

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.03.2020 р. у справі № 640/17912/19 за позовом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» до Головного управління Держпродспоживслужби в м.Києві про визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 12 липня 2019 року №649 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін з вимогою до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» зобов`язано усунути виявлені порушення, які зафіксовані в акті перевірки, що полягає у здійсненні перерахунків коштів за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкової території власникам квартир, мешканцям будинків Шевченківського району міста Києва:

- щодо вартості послуги прибирання прибудинкової території, в яку включено площу, яка закріплена на праві повного господарського відання за комунальним підприємством «Шляхо-експлуатаційне управління по ремонту та управлінню автомобільних шляхів та споруд Шевченківського району" міста Києва на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві від 21 лютого 2002 року № 23 Київської міської державної адмін істрації за період з 01 липня 2016 року по 30 червня 2019 року, сума коштів, що надлишково була нарахована мешканцям Шевченківського району міста Києва склала 29021289,59 грн, у термін до 13 серпня 2019 року;

- щодо вартості послуги «Поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження» за період 01 січня 2017 року - 31 березня 2019 року по 1349 будинків виявлено не освоєння коштів у повному обсязі в розмірі 38121590,09 грн у термін 13 серпня 2019 року;

- визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 08 липня 2019 року №634 про усунення порушень вимог законодавства з вимогою до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» усунути виявлені порушення, які зафіксовані в акті перевірки від 08 липня 2019 року №2890-1, складеним за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів), - у задоволенні позову відмовлено.

При розгляді даної справи судом першої інстанції вірно не надавалась оцінка правомірності винесеного відповідачем припису від 12.07.2019 р. щодо усунення перелічених вище порушень, оскільки такий припис є предметом оскарження у справі 640/17912/19.

Однак, оскільки вказане вище рішення не набрало законної сили, тому не може бути взято судом до уваги при вирішенні спірних правовідносин.

Відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення регулює Закон України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 № 5007-VI (далі - Закон № 5007-VI).

У відповідності до частини першої статті 1 Закону № 5007-VI:

встановлення ціни - затвердження (фіксація) рівня ціни (пункт 1);

застосування ціни - продаж (реалізація) товару за встановленою ціною (пункт 5);

формування ціни - механізм визначення рівня ціни товару (пункт 14).

Натомість, основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки в спірному періоді були визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV (далі - Закон № 1875-IV).

Зокрема, житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (ст. 1 Закону № 1875-IV).

При цьому, ст. 12 Закону №1875-IV визначена класифікація житлово-комунальних послуг за функціональним призначенням та порядком затвердження цін/тарифів.

Статтею 14 Закону № 1875-IV встановлений розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін/тарифів, згідно із яким до другої групи належать житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» від 01.06.2011 № 869 затверджений Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - Порядок № 869), відповідно до пункту 5 якого калькуляційною одиницею є 1 кв. метр загальної площі, що перебуває у власності або наймі фізичної чи юридичної особи.

Згідно із пунктом 7 Порядку № 869 витрати з прибирання прибудинкової території (ручним та механізованим способами) (Впт) визначаються за формулою:

Впт= (Вр + Вм) : Пз,

Вр = Оз + Вф + Н + М + І,

Вм = ( Ппт х Нпрт ) х Вм1,

де Вр - витрати з прибирання прибудинкової території без залучення спеціалізованих машин (механізмів) (ручним способом); Вм - витрати з прибирання прибудинкової території із залученням спеціалізованих машин (механізмів) (механізованим способом); Пз - сумарна загальна площа (зазначена у технічному паспорті житлового будинку (гуртожитку) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) (якщо в технічному паспорті житлового будинку (гуртожитку) не відображені та невідкореговані площі, необхідні для розрахунку тарифу на послуги, застосовуються площі, які зазначені в актах, складених за результатами проведених обмірів житлового фонду); Оз - заробітна плата; Вф - сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; Н - накладні витрати; М - матеріальні витрати; І - обов`язкові платежі до бюджету; Ппт - площа прибудинкової території, яка прибирається механізованим способом; Нпрт - норматив (норма) прибирання одиниці площі прибудинкової території спеціалізованими машинами (механізмами).

Відповідно до п. 8 Порядку № 869 витрати з прибирання сходових кліток (ручним та механізованим способами) (Вс) визначаються за формулою:

Вс = (Вр + Вм) : Пзжн,

Вр = Оз + Вф + Н + М + І,

Вм = (Пск х Нпрс) х Вм1,

де Вр - витрати з прибирання сходових кліток без залучення спеціалізованих машин (механізмів) (ручним способом); Вм - витрати з прибирання сходових кліток із залученням спеціалізованих машин (механізмів) (механізованим способом); Пзжн - сумарна загальна площа (зазначена у технічному паспорті житлового будинку (гуртожитку) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку), які мають окремі виходи безпосередньо на сходові клітки, що влаштовані з урахуванням вимог державних будівельних норм та зазначені у технічних паспортах на нежитлові приміщення (якщо в технічному паспорті житлового будинку (гуртожитку) не відображені та невідкореговані площі, необхідні для розрахунку тарифу на послуги, застосовуються площі, які зазначені в актах, складених за результатами проведених обмірів житлового фонду); Пск - площа сходових кліток, яка прибирається механізованим способом; Нпрс - норматив (норма) прибирання одиниці площі сходових кліток спеціалізованими машинами (механізмами); Вм1 - вартість машино-години роботи спеціалізованих машин (механізмів).

Згідно із п.п. 7, 8 Порядку № 869 сумарна загальна площа визначається на підставі технічного паспорту житлового будинку (гуртожитку), квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку). Якщо в технічному паспорті житлового будинку (гуртожитку) не відображені та невідкореговані площі, необхідні для розрахунку тарифу на послуги, застосовуються площі, які зазначені в актах, складених за результатами проведених обмірів житлового фонду.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 Порядку № 869 тарифи на послуги розраховуються окремо за кожним будинком.

Згідно із пунктом 2.2.40 статуту Комунального підприємства, останнє здійснює діяльність щодо розрахунку тарифів на утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

В подальшому такі розрахунки розглядаються органами місцевого самоврядування з метою встановлення тарифів на комунальні послуги у порядку, затвердженому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12.09.2018 № 239, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.10.2018 за № 1172/32624.

В даному випадку, відповідними повноваженнями на території Шевченківського району м. Києва наділений виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Вищевказане підтверджується наявними в матеріалах справи розпорядженням «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» від 30.04.2015 р. № 442 та розпорядженням «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» від 06.06.2017 р. № 668.

Пунктом 1 зазначених розпоряджень визначено - встановити тарифи та структуру тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються підприємствами територіальної громади міста Києва по кожному будинку окремо. Також у таблиці до даного розпорядження зазначена структура тарифів для кожного будинку окремо по Шевченківському району м.Києва та зазначено, що тариф встановлюється саме для КП «Керуюча компанія з утримання житлового фонду Шевченківського району».

Частиною 10 ст. 31 Закону № 1875-IV визначено, що у разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів.

Орган, уповноважений здійснювати встановлення цін/тарифів, зобов`язаний прийняти рішення про коригування тарифу не пізніше ніж через 10 днів з дня отримання відповідного подання.

Таким чином, передбачено коригування тарифів на послуги, відповідно до якого саме виконавчі проводять коригування, тобто визначають рівень ціни, і подають їх на затвердження органу місцевого самоврядування, як уповноваженому органу встановлювати такі ціни/тарифи.

Натомість позивачем не було дотримано вищенаведених вимог закону та не вжито належних дій щодо формування та коригування тарифу шляхом подання його на затвердження Київській міській раді (КМДА).

При цьому, суд першої інстанції наголосив, що спірною перевіркою не досліджувалось питання встановлення цін на комунальні послуги.

Натомість, здійснення позивачем статутної діяльності, зокрема розрахунку економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг є механізмом визначення рівня ціни товару, тобто його формування, що належить до предмету перевірки.

Як вбачається з матеріалів перевірки, відповідно до Плану-схеми прибиральних площ прибудинкової території по 905 будинках Шевченківського району (додаток 1 до акта від 08.07.2019 № 2890-10) до складової розрахунку тарифу на послуги прибирання прибудинкової території включено площі тротуарів вздовж вулиці.

Серед переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, визначеного Порядком № 869, відсутнє прибирання тротуарів.

Натомість, останні (із зазначенням відповідних площ) закріплені на праві повного господарського володіння за Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» м. Києва згідно із наказом Головного управління з питань майна Київської міської державної адміністрації від 21.02.2002 № 23.

Суд першої інстанції зазначив, що зазначені в наказі від 21.02.2002 № 23 площі тротуарів утримуються та обслуговуються за рахунок місцевого бюджету, відтак включення таких площ до складової рахунку тарифу на послуги прибирання прибудинкової території, що сплачуються мешканцями багатоквартирних будинків, є безпідставним.

Зазначеним підтверджується встановлене перевіркою порушення позивачем вимоги щодо формування та застосування тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме: послугу з прибирання прибудинкової території, власникам квартир, мешканцям будинків Шевченківського району м. Києва за період з 01.07.2016 по 30.06.2019. Наведене спростовує доводи апелянта стосовно не надання оцінки вказаній обставині судом першої інстанції.

Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за № 927/11207 (далі - Наказ № 76).

Поточний ремонт - комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Поточний ремонт повинен проводитись з періодичністю, яка забезпечує ефективну експлуатацію будівлі з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту, реконструкції) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт або реконструкцію. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що належать до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Періодичність проведення поточного ремонту за кожним видом будинків, враховуючи їх технічний стан та місцеві умови, визначається власником жилого будинку. Перелік ремонтних робіт на кожен будинок, включений до річного плану поточного ремонту, розробляється виконавцем послуг або власником (пункт 2.4 Наказу № 76).

В свою чергу, наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 № 150, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.08.2004 за № 1046/9645, затверджений Примірний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, главою 1.2 якого визначені роботи, що входять до поточного ремонту.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 09.03.2011 № 307 затверджені Основні умови надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, з метою дотримання яких позивач як виконавець послуг з утримання будинку по складовій тарифу «поточний ремонт» зобов`язаний:

- розрахувати тариф на послугу у першому кварталі, наступного за звітнім року, здійснити перерахунок розміру тарифу виходячи із суми фактично понесених витрат (підпункт 8.2 розпорядження);

- протягом року подати до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації інформацію про роботи поточного ремонту житлових будинків на рік, що плануються виконуватись у наступному році та враховані при розрахунку тарифів на послуги відповідного будинку, які підлягають затвердженню (підпункт 8.4 розпорядження);

- окремо обліковувати кошти, які надходитимуть від населення у складі плати за послуги по складовій «Поточний ремонт» та використовувати кошти, які надходитимуть від споживачів у складі плати за послуги по складовій «Поточний ремонт» виключно на поточний ремонт того житлового будинку, від мешканців якого надійшли вказані кошти (пп. 8.5 розпорядження);

- після виконання робіт відобразити результати проведених ремонтів в технічних паспортах житлових будинків та картках (відомостях) обліку доходів і витрат по кожному будинку окремо (пункт 9 розпорядження).

Водночас, як встановлено перевіркою, наведені вимоги позивачем не виконуються починаючи з 2015 року.

Зокрема, Комунальним підприємством не переглядався тариф на послугу з утримання будинку.

Також, ані під час перевірки, ані під час судового розгляду справи позивачем не надано річних планів робіт по поточному ремонту, а також доказів на підтвердження виконання робіт з проведення поточного ремонту, в тому числі, але не виключно, проставлення відповідних відміток у Паспортах житлових будинків.

У складовій тарифу «Поточний ремонт» передбачені роботи по частковому ремонту (до 3-10 відсотків) конструктивних елементів внутрішньо-будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження.

Роботи з відновлення зовнішньої штукатурки з подальшим фарбуванням фасадів будівель, суцільне фарбування фасаду будівлі стійкими фарбами, ремонту м`якої, шиферної, металевої та інших покрівель з використанням нових матеріалів або суцільна заміна їх іншими матеріалами, ремонту сходових кліток, що включає ремонт штукатурки, підлог, заміну східців та перил, малярні та відбійні роботи, викликані ремонтом стель або штукатуренням стін Наказом № 76 віднесені до капітального ремонту.

В тому числі, до капітального ремонту віднесений і ремонт місць загального користування.

Співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, а також технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку (стаття 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-VIII).

Стаття 13 наведеного Закону містить Прикінцеві та перехідні положення, пунктами 4, 5 яких установлено, що до визначення співвласниками багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, форми управління багатоквартирним будинком, але не більше одного року із дня набрання чинності цим Законом, послуги з утримання такого будинку надає суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у багатоквартирному будинку до набрання чинності цим Законом.

У разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом.

У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

У період від оголошення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку до моменту визначення переможців конкурсу і укладення договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій продовжують надавати у відповідних багатоквартирних будинках виконавці таких послуг, які надавали відповідні послуги до початку проведення конкурсу.

Якщо протягом дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу, співвласники приймуть рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя, співвласники мають право достроково розірвати такий договір, попередивши про це управителя, призначеного на конкурсних засадах, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.

У разі зміни форми управління багатоквартирним будинком або обрання іншого управителя виконавець послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій має здійснити остаточне нарахування плати за послуги відповідно до фактичних нарахувань та обсягів наданих послуг.

Співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття співвласниками рішення про форму управління багатоквартирним будинком.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII містить визначення послуги з управління багатоквартирним будинком, що являє собою результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Наведене свідчить про те, що проведення капітального ремонту будинку та його фінансування є обов`язком співвласників багатоквартирного будинку, відтак за проведення капітального ремонту власники житла (співвласники багатоквартирного будинку) повинні сплачувати окремо.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про обґрунтованість встановленого відповідачем порушення в частині виявлення часткового неосвоєння коштів по складовій тарифу «Поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження» за період 01.01.2017 - 31.03.2019 по 1349 житлових будинків.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання позивача на допущені відповідачем процедурні порушення в частині проведення перевірки та оформлення її результатів, оскільки відповідні дії/бездіяльність ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві не оскаржуються позивачем, а тому не належать до предмету спору у даній справі.

Окрім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що в даному випадку твердження позивача, викладені в листі від 24.05.2019 № 2487/3 про наявність законодавчо встановлених підстав для недопущення проведення на підприємстві планової перевірки нівелюються записом в журналі реєстрації перевірок, який підтверджує ту обставину, що позивач допустив посадових осіб відповідача до проведення перевірки.

Окрім того, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в даній справі не підлягають встановленню обставини щодо порушення процедури проведення перевірки та оформлення її результатів, оскільки відповідні дії/бездіяльність ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві не оскаржуються позивачем, а тому не належать до предмету спору у даній справі.

В той же час, щодо доводів позивача про те, що перевірку проведено в порушення ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в частині дотримання сумарної тривалості всіх планових заходів, які здійснюються органами державного контролю (нагляду) протягом календарного року та призначено до проведення планову перевірку понад допустимий законодавством термін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону N 877-V, строк здійснення планового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів мікро-, малого підприємництва - п`яти робочих днів. Продовження строку здійснення планового заходу не допускається.

Сумарна тривалість усіх планових заходів, що здійснюються органами державного нагляду (контролю) протягом календарного року щодо суб`єкта господарювання (комплексного планового заходу), не може перевищувати тридцяти робочих днів, а щодо суб`єктів мікро-, малого підприємництва - п`ятнадцяти робочих днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 цього ж Закону визначено, що у разі якщо суб`єкт господарювання на відповідний плановий період включений до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) одночасно кількох органів державного нагляду (контролю), відповідні планові заходи здійснюються органами державного нагляду (контролю) комплексно - одночасно всіма органами державного нагляду (контролю), до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) яких включено суб`єкта господарювання.

В той же час, дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції.

Заходи контролю здійснюються органами державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації (ч. 4 ст. 4 цього Закону).

Таким чином, норми ч. 5 ст. 5 Закону N 877-V в частині недопущення перевищення 30-денного строку проведення усіх планових заходів стосується лише контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції.

Отже, оскільки на питання щодо проведення планових податкових перевірок не розповсюджуються норми Законом N 877-V, відповідно є необґрунтованими посилання позивача на закінчення 30-денного строку проведення планових перевірок, передбаченого ч. 5 ст. 5 названого Закону, з огляду на проведення планової перевірки Головним управлінням ДФС у м.Києві.

Також колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на те, що за змістом та формою акт № 2890-10 перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 08.07.2019 р. Головного управління Держспоживслужби в м.Києві не відповідає вимогам Додатку № 2 Методики розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових перевірок) заходів державного нагляду (контролю), оскільки Держспоживслужбою не затверджено та не оприлюднено у встановленому чинним законодавством порядку та спосіб - уніфіковані форми актів з огляду на наступне.

Згідно п. 15 ст. 4 Закону № 877-V при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Відповідно до 1 ст. 5 Закону № 877-V комплексні планові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, розробляє Методику розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), та Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), які затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 5 цього Закону).

Методика розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), має передбачати, у тому числі, оцінку ступеня небезпеки, масштабу, виду та сфери діяльності, наявність порушень у попередній діяльності суб`єктів господарювання (крім новостворених).

Орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності.

З урахуванням значення прийнятного ризику всі суб`єкти господарювання, що підлягають нагляду (контролю), належать до одного з трьох ступенів ризику: високий, середній або незначний.

Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю).

Критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням органу державного нагляду (контролю).

Залежно від ступеня ризику орган державного нагляду (контролю) визначає перелік питань для здійснення планових заходів, що затверджується наказом такого органу.

Уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.

Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.

Так, Постанова Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 року № 752, на яку міститься посилання в Наказі Міністерства екології та природних ресурсів України 09 серпня 2017 року № 303, втратила чинність у відповідності до постанови КМУ № 342 від 10 травня 2018 року, якою затверджені нові Методики, у тому числі Методика розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю) (далі Методика розроблення уніфікованих форм актів № 342).

Пунктом 1-1 постанови Кабінету Міністрів України № 342 від 10 травня 2018 року установлено, що положення затверджених цією постановою методик не застосовуються до 1 вересня 2018 року.

Однак, позиція позивача, що наслідком затвердження нової Методики розроблення уніфікованих форм актів № 342 є неправомірність застосування уніфікованої форми акту, затвердженої Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 09 серпня 2017 року № 303 є, на переконання колегії суддів, передчасною.

За змістом пункту 1 Методики розроблення уніфікованих форм актів № 342 (далі - Методика) ця Методика встановлює єдиний підхід до розроблення органами державного нагляду (контролю) уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю).

На підставі пункту 2 Методики уніфікована форма акта перевірки розробляється органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюється на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня її затвердження.

За правилами пункту 4 встановлено, що перегляд уніфікованої форми акта перевірки, зокрема переліку питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю), здійснюється у разі внесення змін до нормативно-правових актів, на підставі яких розроблений перелік питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю), або прийняття нових нормативно-правових актів у відповідній сфері державного нагляду (контролю).

Отже, постановою Кабінету Міністрів України № 342 від 10 травня 2018 року лише затверджена Методика, яка встановлює єдиний підхід до розроблення органами державного нагляду (контролю) уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю).

Водночас, вказана постанова визначає лише початок її застосування - після 01 вересня 2018 року, при цьому, не встановлює будь-яких строків щодо розроблення нової уніфікованої форми акта перевірки з урахуванням затвердження нової методики.

Більш того, враховуючи положення пункту 4 перегляд уніфікованої форми акта перевірки здійснюється лише у разі внесення змін до нормативно-правових актів, на підставі яких розроблений перелік питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю), або прийняття нових нормативно-правових актів у відповідній сфері державного нагляду (контролю).

З аналізу вищенаведеного вбачається, що застосування відповідачем уніфікованої форми акту, затвердженої Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 09 серпня 2017 року № 303, при складанні акту перевірки позивача в межах спірних правовідносин є правомірним.

Окрім того, колегія суддів враховує, що допуск до проведення перевірки відбувся, а тому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених контролюючим органом порушень законодавства, оскільки недоліки акту перевірки в частині його складання не впливають на правомірність проведення самої перевірки, оскільки акт сам по собі не породжує жодних обов`язків для суб`єкта господарювання.

Позивач не використав наданого йому права захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки, тоді як саме на етапі допуску до перевірки позивач міг поставити питання про відсутність уніфікованої форми акту перевірки, необґрунтованість витребуваних документів чи призначення та проведення перевірки.

Вказана позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 13.02.2020 р. у справі № 808/3059/17, від 30.01.2020 р. у справі № 804/3193/17.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 30.01.2020 р. (справа № 804/3193/17) зауважив наступне.

Відповідно до ч. 12 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» перед початком здійснення державного нагляду (контролю) посадова особи органу державного нагляду (контролю) вносить запис до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) за наявності такого журналу у суб`єкта господарювання).

Отже, витяг з журналу реєстрації перевірок є належним доказом у справі.

Таким чином, допуск до проведення перевірки нівелює наслідки процедурних порушень, допущенних контролюючим органом при призначенні перевірки.

Щодо твердження апелянта про те, що вимога Головного управління про надання інформації є неправомірною, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до ст. 18 Закону України «Про ціни та ціноутворення» та ст. 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено право органу державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та в порядку, визначених законом.

Відповідно до ст. 11 Закону № 877-V, суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний надавати документи, зразки продукції, пояснення в повному обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.

З наведеного випливає висновок, що чинним законодавством не передбачено обов`язкових критеріїв щодо форми, змісту такої вимоги.

Також колегія суддів вважає необґрунтованим посилання позивача на порушення відповідачем Законів України «Про доступ до публічної інформації», «Про захист персональних даних», «Про інформацію», оскільки в наданих позивачем документах відсутня інформація, яка відповідно до вказаних законів потребує згоди їх власника.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. Закону України «Про доступ до публічної інформації» дія цього закону не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Щодо твердження позивача, що дія регульованих цін/тарифів на послуги за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, припинена 10.06.2018 р., колегія суддів зазначає наступне.

Так, норми Закону № 2189 визначають чіткий порядок визначення вартості послуг з управління багатоквартирним будинком, відповідно до якого договори про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від імені співвласників багатоквартирних будинків повинні бути підписані уповноваженою особою виконавчого органу місцевої ради, за рішенням якого призначався управитель, тобто КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва».

Як вбачається з пояснень відповідача, та не спростовано позивачем, договори про надання послуг за кожним багатоквартирним будинком не підписані уповноваженою особою виконавчого органу місцевої ради, за рішенням якого призначається управитель, тобто позивач.

Отже, у відповідності до порядку визначеного Законом № 2189 договори позивачем та споживачами не укладено, відповідний конкурс не проведено, а відтак КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» управителем не визначено.

Відповідно до п. 5.1.10 Статуту позивача, підприємство має право реалізовувати свою продукцію, надавати послуги, виконувати роботи за цінами та тарифами, які встановлюються самостійно або на договірній основі, а у випадках, передбачених законодавством України, - за державними цінами та тарифами.

З наведеного випливає висновок, що тарифи на послугу з утримання будинків та прибудинкової території зазначаються у договорах на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування, які повинні бути економічно обґрунтованими.

За порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції - вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки. Суми адміністративно-господарських санкцій зараховуються до державного бюджету (п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 20 Закону № 5007-VІ).

Порядок стягнення сум адміністративно-господарських санкцій, передбачених статтею 20 Закону № 5007-VІ, визначається Господарським кодексом України.

Так, статтею 250 Господарським кодексом України врегульовані строки застосування адміністративно-господарських санкцій, зокрема, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до наказу Головного управління комунальної власності № 23 від 21.02.2002 р. закріплено на праві повного господарського володіння за КП ШЕУ Шевченківського району м.Києва шляхи (вулиці), проїзди, тротуари із зазначенням їх площ.

Відповідно до п. 2 Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 р. № 198, ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності,- відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Таким чином, КП ШЕУ Шевченківського району утримує в належному стані дороги в Подільському районі, зокрема, тротуари, які прилягають до неї, забезпечує прибирання сміття, снігу, опалого листя та інших відходів, проводить обробку тротуарів протиожеледними матеріалами.

Як вже зазначалось судом першої інстанції вказана територія у наказі Головного управління комунальної власності від 21.02.2002 р. № 23 утримується та обслуговується за рахунок місцевого бюджету, тобто зазначені у ньому території є власністю територіальної громади м.Києва, а не мешканців житлових будинків.

Таким чином, позивач при розрахунку «Витрат з прибирання прибудинкової території» повинен був використати площу із застосуванням коефіцієнтів лише тих ділянок зі План-Схеми прибиральної площі, які віднесені до прибудинкової території відповідного будинку.

Щодо розрахунку санкцій по складовій тарифу «Поточний ремонт», слід зазначити наступне.

Як вбачається з пояснень відповідача, надана позивачем інформація КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» для проведення перевірки закінчувалась зведеним першим кварталом 2019 року, відповідно кінцевий термін розрахунку був 31.03.2019 р.

Дата прийняття рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій була 30.08.2019 р., а тому терміни за які застосовувались штрафні санкції були визначені з 01.09.2018 р. по 31.03.2019 р. (4 місяці 2018 року та 3 місяці 2019 року).

В 2018 році неосвоєних коштів по складовій тарифу «Поточний ремонт» було 18 906 640,10 грн з ПДВ, що в місяць складає 1 575 553,34 грн з ПДВ: 1 575 553,34 х 4=6 302 213,13 грн.

В першому кварталі 2019 року неосвоєних коштів по складовій тарифу «Поточний ремонт» було 5 230 258,87 грн з ПДВ.

Отже, штрафні санкції по складовій тарифу «Поточний ремонт» склали: 6 302 213,13+5 230 258,87=11 532 472 грн.

Щодо розрахунку санкції по складовій тарифу «Прибирання прибудинкової території», слід зазначити наступне.

Штрафні санкції застосувались за 1 рік з наступного дня після прийняття рішення про їх накладення, тобто з 01.09.2018 р. по 30.06.2019 р. (остання дата зафіксованого порушення), тобто за 10 місяців.

З 01.07.2016 р. по 30.06.2019 р. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району по складовій тарифу «Прибирання прибудинкової території» 24 024 889,59 грн., що в середньому на місяць складає 29 024 889,59 грн/36=806 246,93 грн.

Таким чином, за 10 місяців сума неосвоєних коштів складає 806 246,93 грн х 10=19 594 941,30 грн.

Отже, штрафні санкції по складовим тарифу «Поточний ремонт» та «Прибирання прибудинкової території» склала: 11 532 472+8 062 463,3=19 594 941,3 грн. Вказана сума позивачем не спростована.

Щодо твердження позивача про те, що відповідачем не враховано під час перевірки наявність заборгованості по сплаті комунальних послуг, а також не було досліджено первинні документи позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, під час здійснення перевірки позивачу було направлено запит про надання інформації із переліком питань та надання відповідних документів, зокрема, в п. 8 запиту зазначено про необхідність надання позивачем первинних документів, що використовувались для формування, встановлення та застосування цін (тарифів) та документи, що підтверджують виконання робіт та використання грошових коштів по усім складовим тарифу на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В акті перевірки відповідачем було визначено питання, які підлягають перевірці, зокрема: перевірка бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів, пов`язаних із формуванням, встановленням, застосуванням державних регульованих цін (тарифів); балансу, звіту тощо.

Так, в додатках до акту перевірки № 2890-10 наведені розрахунки, які повністю співпадають з даними долученими позивачем до позовної заяви, зокрема, в частині приведеної площі, нарахувань по поточному ремонту та витраченими коштами. Колонка щодо заборгованості по комунальним послугам в наданих позивачем документах відсутня.

З огляду на викладене вище, посилання позивача на те, що відповідачем не було досліджено первинні документи позивача колегія суддів визнає необґрунтованими.

Щодо наявності заборгованості по комунальним платежам, судова колегія зазначає, що суми неосвоєних коштів в розумінні п.п.1, 2 ч. 1 ст. 20 Закону № 5007-VІ слід вважати необґрунтовано одержаною виручкою до повернення коштів споживачам послуг.

Незважаючи на те, що дані кошти фактично отримані позивачем і не були, їх включення до платіжок на комунальні послуги свідчить про їх отримання в майбутньому, а тому така заборгованість може бути погашена шляхом укладення договору про реструктуризацію боргу або стягнення її в судовому порядку із боржників комунальних послуг.

В судовому засіданні представниками позивача надано Інформацію щодо зібраних та витрачених коштів по складовій тарифу «Поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження» за період із 2017 року по І квартал 2019 року по КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва», де зазначено заборгованість мешканців будинку.

Колегія суддів критично оцінює надану Інформацію, оскільки вона включає загальну заборгованість по всім тарифам, які входять до складу платіжок на комунальні послуги, а тому не може бути доказом, який підтверджує дійсний стан заборгованості саме по складовій тарифу «Поточний ремонт» та «Прибирання прибудинкової території».

Зважаючи на те, що жодних зауважень до акту перевірки в частині зменшення нарахувань по заборгованості чи про заборгованість по складовим тарифу «Поточний ремонт», «Прибирання прибудинкової території» позивачем надано не було, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність прийнятого відповідачем рішення від 30 серпня 2019 року № 27 щодо застосування до позивача штрафу у розмірі 100% необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 19 594 941, 30 грн. за період з 01.09.2018 по 30.06.2019.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

В.О. Аліменко

Повний текст постанови виготовлено 08.07.2020 р.