Справа № 300/1194/20
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2020 р. справа № 300/1194/20

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Григорук О.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 35531,86 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 35531,86 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування, сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманих доходів за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 , позивачем встановлено факт отримання відповідачем в 2017 році спадщини квартири від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого ступеня, в сумі 435223,00 грн., в результаті чого контролюючим органом донараховано: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, в розмірі 21761,15 грн., штрафних санкцій в розмірі 5440,28 грн.; штрафних санкцій в розмірі 170,00 грн. з податку на доходи, що сплачується за результатом річного декларування; військового збору в розмірі 6528,34 грн. та штрафних санкцій 1632,09 грн., які відповідачем добровільно не сплачені.

Ухвалою від 04.06.2020 Івано-Франківським окружним адміністративним судом відкрито провадження в даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Відповідач правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався. Ухвала про відкриття провадження направлена відповідачу за адресою державної реєстрації місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ). Однак кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою установи поштового зв`язку "за закінченням строку зберігання", рекомендований лист №495 (а.с.35-37).

Частиною 10 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу, частиною 11 якої визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, ухвала про відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачу, однак відзив ним не подано.

Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

На підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області №1174 від 22.08.2018 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманих доходів за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 .

За результатом вказаної перевірки складено акт №814/09-19-13-06/ від 01.10.2018 (а.с.17-21), згідно висновків якого встановлено такі порушення:

- пункту 174.1, підпункту 174.2.2 пункту 174.2, пункту 174.3 статті 174, пункту 167.2 статті 167 та пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України, у результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 21761,15 грн.;

- підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, а саме: неподання річної декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік;

- пункту 1.2, підпункту 1.6, пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано військового збору в розмірі 6528,34 грн.

У зв`язку із виявленими порушеннями податкового законодавства, на підставі вказаного акту перевірки №814/09-19-13-06/ від 01.10.2018, Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 14.11.2018, яким нараховано грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 27201,43 грн., в тому числі: основне зобов`язання в розмірі 21761,15 грн.; штрафні санкції в сумі 5440,28 грн. (а.с.10);

- № від 14.11.2018, яким донараховано штрафні санкції в розмірі 170,00 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування (а.с.13);

- № від 14.11.2018, яким нараховано грошове зобов`язання з військового збору в розмірі 8160,43 грн., в тому числі: основне зобов`язання в розмірі 6528,34 грн.; штрафні санкції в сумі 1632,09 грн. (а.с.12).

Вищевказані податкові повідомлення-рішення були надіслані відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення на його податкову адресу, однак поштові відправлення повернулись на адресу позивача з відміткою установи поштового зв`язку "за закінченням встановленого строку зберігання" (а.с.8-9).

Керуючись пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, контролюючим органом надіслано ОСОБА_1 податкову вимогу форми "Ф" №148-52 від 04.01.2019, поштове відправлення з якою повернулось на адресу позивача з відміткою установи поштового зв`язку "за закінченням встановленого строку зберігання" (а.с.7).

Сума заборгованості відповідача залишилась непогашеною. Так, відповідно до довідки про борг від 16.03.2020 та інтегрованих карткок платника, за ОСОБА_1 рахується борг: з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, в сумі 27371,43 грн., в тому числі: основне зобов`язання в розмірі 21761,15 грн., штрафні санкції в сумі 5610,28 грн.; з військового збору в сумі 8160,43 грн., в тому числі основне зобов`язання в розмірі 6528,34 грн., штрафні санкції в сумі1632,09 грн. Загальна сума боргу відповідача становить 35531,86 грн. (а.с.6, 22-25).

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 вказаний податковий борг в сумі 35531,86 грн. в дохід бюджету.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Стаття 8 Податкового кодексу України визначає види податків та зборів.

В Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1).

До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 8.2).

До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (пункт 8.3).

Відповідно до підпункту 9.1.2 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків належить податок на доходи фізичних осіб.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з статтею 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Податок на доходи фізичних осіб визначає розділ IV Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до статті 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України. Об`єктом оподаткування нерезидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід з джерела його походження в Україні; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Відповідно до пункту 164.3 статті 164 даного Кодексу при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах.

Підпунктом 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів. Особою, яка не є податковим агентом, вважається нерезидент або фізична особа, яка не має статусу суб`єкта підприємницької діяльності або не є особою, яка перебуває на обліку у контролюючих органах як особа, що провадить незалежну професійну діяльність (підпункт 168.2.2 пункт 168.2 статті 168 Податкового кодексу України).

Згідно акту перевірки №№814/09-19-13-06/ від 01.10.2018 контролюючим органом встановлено, що фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 в 2017 році отримано в спадщину квартиру від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого ступеня, в сумі 435223,00 грн., в результаті чого контролюючим органом встановлено порушення: пункту 174.1, підпункту 174.2.2 пункту 174.2, пункту 174.3 статті 174, пункту 167.2 статті 167 та пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України, у результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 21761,15 грн.; підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, а саме: неподання річної декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік; пункту 1.2, підпункту 1.6, пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано військового збору в розмірі 6528,34 грн.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу України визначено, що неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

У зв`язку із виявленими порушеннями податкового законодавства, на підставі вказаного акту перевірки №814/09-19-13-06/ від 01.10.2018, Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області прийнято податкові повідомлення-рішення: № від 14.11.2018, яким нараховано грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 27201,43 грн., в тому числі: основне зобов`язання в розмірі 21761,15 грн.; штрафні санкції в сумі 5440,28 грн. (а.с.10); № від 14.11.2018, яким донараховано штрафні санкції в розмірі 170,00 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування (а.с.13); № від 14.11.2018, яким нараховано грошове зобов`язання з військового збору в розмірі 8160,43 грн., в тому числі: основне зобов`язання в розмірі 6528,34 грн.; штрафні санкції в сумі 1632,09 грн. (а.с.12).

Дані податкові повідомлення-рішення були надіслані відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення на його податкову адресу, однак поштові відправлення повернулись на адресу позивача з відміткою установи поштового зв`язку "за закінченням встановленого строку зберігання" (а.с.8-9).

У відповідності до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Отже, дані податкові повідомлення-рішення вважаються належним чином врученими відповідачу.

Таким чином, відповідачем не включено суму 435223,00 грн. до загального річного оподатковуваного доходу, не подано податкову декларацію за наслідками 2017 року та не сплачено податок з такого доходу.

Згідно пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Згідно акту перевірки контролюючим органом визначено, що сума військового збору, вирахуваного за 2017 рік, що підлягає сплаті до бюджету, складає 6528,34 грн.

Відповідно до статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Керуючись пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, контролюючим органом надіслано ОСОБА_1 податкову вимогу форми "Ф" №148-52 від 04.01.2019, про що свідчить конверт та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з відміткою установи зв`язку УДППЗ "Укрпошта" про неможливість вручення даного листа адресату з причин: "за закінченням встановленого строку зберігання". Враховуючи положення пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, вказана податкова вимога вважається надісланою (врученою) відповідачу у справі (а.с.7).

Даний податковий борг до моменту розгляду справи не переривався та є непогашеним. Вимогу відповідач залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення вищевказаних податкових зобов`язань, не сплатив.

Таким чином, податковий борг відповідача з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, військового збору за 2017 рік та штрафних санкцій в сумі 35531,86 грн. підтверджується актом документальної позапланової невиїзної перевірки, податковими повідомленнями-рішеннями, корінцем податкової вимоги форми "Ф", довідкою про борг за платежами, інтегрованими картками платника по платежах податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, військовий збір (а.с.6-25).

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, або оскарження податкової вимоги відповідач суду не надав.

Враховуючи, що на час розгляду справи заборгованість у сумі 35531,86 грн. відповідачем в добровільному порядку не сплачена, відповідних доказів, які б підтверджували погашення такого боргу чи спростовували доводи позивача, відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про стягнення 35531,86 грн. з ОСОБА_1 , є обґрунтованими та позов підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 35531,86 грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в дохід бюджету податковий борг в сумі 35531 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот тридцять одна) грн. 86 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частини 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 295 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.