Справа № 755/6557/19
Суддя: Марчук О. Л.
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/6557/19
Провадження № 2-а/362/21/20
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

"08" липня 2020 р.

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарі - Лущик Т.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області Мазуренка Івана Михайловича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що прийнята відповідачем постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП є неправомірною, оскільки вона винесена безпідставно.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач неправомірно притягнув його до відповідальності оскільки не з`ясував усіх обставин справи, не врахував вимог дорожньої розмітки, а також користувався невідомим приладом для вимірювання швидкості та не роз`яснив йому прав при розгляді справи.

Позивач в судовому засіданні підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити з викладених у заяві підстав.

Відповідач в судове засідання не прибув, був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином шляхом отримання судової повістки про виклик, про причини свого неприбуття суд не повідомив.

Відповідач надав відзив на позов у якому обґрунтував свої дії та рішення.

Вислухавши вступне слово позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1022648 від 28.03.2019 року, поліцейського БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області Мазуренка І.М. , 28 березня 2019 року о 16 годині 39 хвилини ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Tesla Model S» номерний знак НОМЕР_1 на 16-му кілометрі автодороги М-05 Київ - Одеса у Києво-Святошинському районі Київської області, в зоні дії дорожнього знаку 5.45, рухався зі швидкістю 115 км/год., чим порушив вимоги пункту 12 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с. 4).

Нормами пункту 12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено вимоги щодо швидкості руху транспортних засобів.

Норма частини першої статті 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зокрема, з наданого відповідачем на підтвердження своїх заперечень відзиву на позов і доданих до нього письмових доказів, а саме: роздруківки із фото фіксацією TruCam, вбачається, що на 16-му кілометрі автодороги М-05 Київ - Одеса у Києво-Святошинському районі Київської області, керований позивачем автомобіль марки «Tesla Model S» номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 115 км/год. При обмеженні швидкості руху 75 км/год. (а.с. 72).

При цьому, застосований відповідачем спеціальний засіб лазерний вимірювач швидкості TruCam належним чином сертифіковано, повірено та експертним шляхом перевірено на достовірність даних, що підтверджується відповідними сертифікатом свідоцтвом та експертним висновком (а.с. 73, 74, 75 76).

Доводи позивача про те, що частини третьої статті 122 КУпАП не існує - є хибними і помилковими, оскільки станом на дату вчинення позивачем даного адміністративного правопорушення норма частини третьої статті 122 КУпАП встановлювала адміністративну відповідальність також і за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, в порушення вимог частини четвертої статті 161 КАС України, позивач не виконав свій обов`язок і не додав до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; так позивач не надав суду докази того, що «він не порушив вимог обмеження швидкості руху в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45».

У зв`язку з цим, суд не погоджується із викладеними у позові доводами про те, що позивач не порушував наведених вимог ПДР України та відхиляє їх.

Також, за фактичними обставинами справи, суд вважає, що відповідач правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

З огляду на встановлені судом обставини, суд не вважає зазначені у позові доводи такими, що є підставою для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Одночасно, суд обов`язково враховує наступне.

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення», розглядаючи відповідно до ст. 293 КпАП скаргу або протест на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.

Норма частини другої статті 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Дослідивши та проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови інспектора, суд приходить до висновку, що вона відповідає вимогам статті 283 КУпАП.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Наведені у заяві доводи позивача не спростовують даних оскаржуваної ним постанови.

При цьому, зміст оскаржуваної постанови не суперечить вимогам статті 283 КУпАП, а вид і розмір накладеного на правопорушника стягнення повністю відповідає санкції, передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, за змістом відзиву на позов, суд приходить до висновку, що відповідач довів правомірність свого рішення.

Враховуючи встановлені судом обставини та зміст правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає, що відповідач діяв у межах чинного законодавства та правомірно на достатніх підставах виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і необґрунтованим, у зв`язку з чим, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122 ч. 3, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 7 - 12, 69 - 72, 76, 79, 86, 128, 158 - 163 КАС України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області Мазуренка Івана Михайловича про скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Дата складення повного рішення суду - 08 липня 2020 року.