Справа № 480/3567/20
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
09 липня 2020 р. Справа № 480/3567/20
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Глазько С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування пунктів наказів, зобов`язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати пункт 2.5 наказу №512 від 02.11.2019 командира військової частини НОМЕР_1 , яким відповідно до підпункту «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас з 03 листопада 2019 року;
- визнати протиправним та скасувати пункт 19 наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) №270 від 02.10.2019, яким звільнено з військової служби у запас за підпунктом «д» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити на посаді командира групи інженерного забезпечення управління 58 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майора ОСОБА_1 ;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 03.11.2019 по день постановлення рішення.
16.06.2020 ухвалою суду зазначена позовна заява була залишена судом без руху, оскільки підстави заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду визнані судом неповажними та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Також, підставою залишення позовної заяви без руху стала її невідповідність вимогам ст. 160 КАС України, а саме відсутність відомостей, які вказані у пункті 2 частини 5 статті ст. 160 КАС України стосовно представника.
Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху отримана представником позивача 23.06.2020, що підтверджується поштовим повідомленням.
На виконання вимог вказаної ухвали представником позивача надано заяву, у якій зазначено ідентифікаційний номер представника позивача, а також заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, вказавши підставою для поновлення строку, окрім тих, що вже були досліджені судом в ухвалі суду від 16.06.2020, те, що збір документів для подання даної позовної заяви зайняв майже піврічний термін.
Так, представник позивача зазначив, що 03.11.2019 позивача сповістили про наявність наказу про його звільнення з військової служби, на ознайомлення наказ не надано, про причини звільнення в установленому законодавством порядку не повідомлено. 05.11.2019 позивачу запропоновано ту ж посаду, яку він обіймав до 03.11.2019, на що позивач погодився, пройшов відбір кандидата на посаду, отримав рекомендаційний лист та направився до Кам`янець-Подільського ОМВК Хмельницької області для подальшого оформлення документів з метою укладення контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу.
Також представник вказує на те, що збір документів для подання позовної заяви зайняв майже піврічний термін, а без наявності доданих до позовної заяви документів неможливо було обґрунтувати належним чином позовні вимоги та довести незаконність оскаржуваного наказу, тому і були пропущені процесуальні строки. Як зазначає представник позивача, остання відповідь на адвокатський запит надійшла простою кореспонденцією 11.06.2020, якою було отримано копію контракту та витягу з послужного списку майора запасу ОСОБА_1 . В послужному списку було зазначено, що ОСОБА_1 неодноразово нагороджувався подяками, сумлінно ставився до обов`язків, а у травні 2019 року отримав Президентську нагороду. Отримавши всю необхідну інформацію для складання позовної заяви, представник позивача 12.06.2020 надіслав до Сумського окружного адміністративного суду позовну заяву з додатками.
Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та доводи, викладені у клопотанні, вважає, що клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що реалізуючі пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З огляду на вказане, дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результат правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чітко регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпритації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.
Як зазначив Верховний Суд в ухвалі від 15.02.2018 по справі №800/499/17, строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.
Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Як встановлено зі змісту позовних вимог, ОСОБА_1 оскаржує пункт 2.5 наказу №512 від 02.11.2019 командира військової частини НОМЕР_1 , яким відповідно до підпункту «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас з 03.11.2019, а також пункт 19 наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) №270 від 02 жовтня 2019 року, яким звільнено з військової служби у запас за підпунктом «д» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 .
Позивач в позові зазначає, що дізнався про своє звільнення 03.11.2019.
Разом з тим, даний позов подано позивачем до суду лише 12.06.2020, тобто з пропуском місячного строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.
Як зазначає представник позивача у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, 03.11.2019 позивача сповістили про наявність наказу про його звільнення з військової служби, 05.11.2019 позивачу запропоновано ту ж посаду, яку він обіймав до 03.11.2019, отже в листопаді 2019 року позивачу було відомо про можливі порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Додатково представником позивача, як на причину пропуску строку звернення до суду, вказано, що він майже півроку збирав докази з метою подання даного позову, однак суд зазначає, що збирання відповідних доказів представником позивача, не перешкоджало ОСОБА_1 на звернення до суду за захистом своїх порушених прав.
Також суд зазначає, що позивачем та його представником не надано суду жодного доказу, щодо намагання ними отримати будь-які документи або докази для звернення до суду у місячний строк з дня звільнення позивача з посади.
Будь-яких інших поважних причин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, позивачем не надано.
Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.
Відтак, беручи до уваги наведене вище, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено суду обґрунтованих доводів в підтвердження поважності пропущення строку звернення до суду з адміністративним позовом.
Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно із ч.2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позивач звернувся до суду із порушенням встановленого законом строку звернення до суду, підстави, викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду, визнаються судом неповажними, а тому позовна заява відповідно до ст. 169 КАС України, підлягає поверненню позивачу.
Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування пунктів наказів, зобов`язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку - повернути позивачу.
Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст. 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 КАС України, а також інші процесуальні строки, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складений та підписаний 09 липня 2020 року.

Суддя С.М. Глазько