Справа № 520/1759/2020
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 липня 2020 р.Справа № 520/1759/2020

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 року по справі № 520/1759/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2020року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним рішення та про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати розмір пенсії відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою КМУ № 45 від 13.02.2008 року за всіма підставами для перерахунку та поновити виплату пенсії за вислугу років, як військовослужбовцю, ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009 року по 11.08.2019 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з проведенням всіх індексацій, як не працюючому пенсіонеру, дитині війни та виплачувати на визначений пенсіонером банківській рахунок відкритий в ПАТ КБ ПриватБанк залишено без розгляду.

На зазначену ухвалу ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020 р. апеляційну скаргу залишено без руху , надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги шляхом шляхом сплати судового збору в розмірі 2102 грн.

На виконання вимог ухвали суду від 19.05.2020 р. представником позивача Акерман О.М. подано до суду клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, на підтвердження якого надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків , що підтверджує відсутність інформації про доходи позивача .

Колегія суддів розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору вважає, що таке клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України - суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.2 ст.132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, з урахуванням приписів з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пп. «в» пп. 14.1.213 п. 14.1 ст. 14 розділу І Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі ПКУ), фізична особа - резидент - це фізична особа, яка має місце проживання в Україні.

У разі якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв`язки (центр життєвих інтересів) в Україні. У разі якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів (включаючи день приїзду та від`їзду) протягом періоду або періодів податкового року.

Надані позивачем відомості з Державного реєстру осіб-платників податків № 60404 від 23.04.2020 року, відповідно до яких у ОСОБА_1 відсутня інформація про доходи за період з 1 кварталу 2019р. по 4 квартал 2019р. , не можуть підтверджувати дійсний матеріальний стан позивача, оскільки останній з 2001 року мешкає в іншій державі (Ізраїль) та відсутність інформації про його доходи на території України не свідчать про відсутність таких доходів взагалі або про його тяжкий матеріальний стан, оскільки він може отримувати дохід в державі за місцем свого постійного проживання.

У розумінні приписів ст. 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Отже, ненадання позивачем достатніх доказів на підтвердження свого скрутного фінансового становища, зумовлює відсутність підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Щодо посилання представника апелянта на практику Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що зі змісту ухвали суду від 08 квітня 2020 року у справі № 160/4528/19 неможливо встановити, яким саме доказам було надано оцінку Верховним Судом при звільненні від сплати судового збору за подання касаційної скарги та які саме докази було визнано як належні на підтвердження незадовільного майнового стану особи, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд доходить висновку про недоведеність обставин, зазначених представником апелянта у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 73, 74, 133 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Подобайло З.Г.
Судді Григоров А.М. Бартош Н.С.