Справа № 440/3039/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Бойко С.С.

06 липня 2020 р. Справа № 440/3039/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

14.08.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправними дії відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПФУ в Полтавській області, пенсійний орган) щодо відмови у нарахуванні та виплаті йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії;

- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок, нарахувати йому компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 року у справі №553/989/14-а за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії та виплатити нараховану компенсацію відповідно до статті 6 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Також, позивач просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання пенсійний орган подати протягом одного місця з дня набрання рішенням законної сили звіт про його виконання.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року на підставі постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 року у справі №553/989/14-а, яка з вини відповідача фактично виконана пенсійним органом лише 16.07.2019 року.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 , у відзиві на адміністративний позов ГУ ПФУ в Полтавській області вказує на відсутність підстав для обчислення компенсації, оскільки пенсія позивачу в новому розмірі за кожен місяць не нараховувалася, а фактично була обрахована на виконання рішення суду одноразово та виплачена одним платежем, а відтак, ця сума не є недоотриманою пенсією. Крім цього, управлінням у межах своїх повноважень здійснено перерахунок на виконання рішення суду, а виплата нарахованих сум проведена без порушення строків та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а саме, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649. В Порядку № 649 зазначено, що в значенні даного Порядку рішення - це рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких стягувачу (фізичній особі) нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів. У спірному випадку початок строку виплати належних позивачу сум пов`язаний з виділенням коштів Пенсійному фонду України для пенсійних виплат на виконання судових рішень, а відтак строки виплат відповідних доходів не порушені.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 року (рішення ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений у повному обсязі.

Так, судовим рішенням визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 року у справі № 553/989/14-а, за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, починаючи з 01.01.2014 року по день фактичної виплати пенсії, тобто по 16.07.2019 року.

Відповідач зобов`язаний здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 року у справі № 553/989/14-а, за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, починаючи з 01.01.2014 року по день фактичної виплати пенсії, тобто по 16.07.2019 року.

Висновок суду вмотивований тим, що оскільки суму основної та додаткової пенсії, нарахованої на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 року у справі № 553/989/14-а вчасно не виплачено, у позивача наявне право на одержання компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 року, та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 .

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач фактично посилається на доводи, наведені ним у відзиві на позов.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

За приписами статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Судом установлено, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 року у справі № 553/989/14-а частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , - визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві щодо відмови у здійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії у розмірі, встановленому ч. 4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи», та зобов`язано пенсійний орган здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.14 року, виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати з урахуванням положень ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» /а.с. 13-14/.

На виконання означеного судового рішення, відповідачем здійснено відповідний перерахунок пенсії, а саме 16.07.2019 року проведено фактичну виплату у сумі 41.566,20 грн. /а.с. 10/.

22.07.2019 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області, як правонаступника Полтавського ОУПФУ, із заявою щодо проведення розрахунку і виплати компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, згідно постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 року у справі № 553/989/14-а /а.с. 11/.

Листом від 01.08.2019 року № 3712/Д-02 пенсійний орган повідомив позивача про відсутність правових підстав для виплати компенсації, оскільки згідно чинного законодавства нарахування компенсації на суми, які виплачуються за минулий час на підставі рішення суду, не передбачено /а.с. 12/.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульовані Законом України від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок №159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Пунктом 2 Порядку №159 визначено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:

пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат)

соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);

стипендії;

заробітна плата (грошове забезпечення).

Колегія суддів зазначає, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у т.ч., пенсії.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 року у справі № 681/423/15-а, від 20.02.2018 року у справі № 522/5664/17, від 21.06.2018 року у справі № 523/1124/17, від 03.07.2018 року у справі № 521/940/17, від 05.10.2018 року у справі № 127/829/17, від 12.02.2019 року у справі № 814/1428/18.

Як установлено судовим розглядом, на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 року у справі № 553/989/14-а відповідачем 16.07.2019 року на рахунок ОСОБА_1 перераховано кошти в сумі 41.566,20 грн /а.с. 10/.

З урахуванням тієї обставини, що суму основної та додаткової пенсії, нарахованої на виконання означеного судового рішення, пенсійним органом вчасно не виплачено, колегія суддів, погоджуючись із висновком суду першої інстанції, зазначає про наявність у позивача права на одержання компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії. Відтак, відмова ГУПФУ в Полтавській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, викладена у листі від 01.08.2019 року вих. № 3712/Д-02, є протиправною.

Крім наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування положень ч. 1 ст. 382 КАС України, оскільки позивачем судам першої та апеляційної інстанції не надано доказів того, що відповідач ГУ ПФУ в Полтавській області в подальшому не виконуватиме чи ухилятиметься від виконання судового рішення у цій справі.

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц
Постанова складена і підписана 06 липня 2020 року.