Справа № 120/4118/19-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4118/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Томчук Андрій Валерійович Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

08 липня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року (проголошене в м.Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мельниківської сільської ради Немирівського району Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до Вінницького окружного адміністративного суду, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :01:001:0717 площею 2,00 га, що розташована на території Мельниківської сільської ради в с. Ометинці Немирівського району Вінницької області;

- зобов`язати відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :01:001:0717 площею 2,00 га, що розташована на території Мельниківської сільської ради в с. Ометинці Немирівського району Вінницької області.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.02.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Мельниківська сільська рада Немирівського району Вінницької області не врахувала приписи статті 118 ЗК, відповідно до якої відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки має бути мотивованою.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

23.04.2020 на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скарну, в якому відповідач позовні вимоги не визнає та посилається на неможливість надання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , в зв`язку з тим, що дана земельна ділянка знаходиться в оренді.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2020 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2020 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції, 23.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Мельниківської ОТГ з клопотанням, в якому просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Мельниківської об`єднаної територіальної громади у с. Ометинці Немирівського району Вінницької області.

Листом Мельниківської сільської ради № 02-20-204 від 29.05.2019 за підписом сільського голови Леська О.І. у наданні вказаного дозволу позивачу відмовлено. При цьому відповідач повідомив, що згідно з актом передачі від 27.09.2018 за № 2-12694/15-18 земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0717 передана у комунальну власність і 04.12.2013 надана в оренду Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області.

Вважаючи таке рішення Мельниківської сільської ради не правомірним, ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом, за наслідком розгляду якого прийнято рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.09.2019 про задоволення позову частково. Визнано протиправною відмову Мельниківської сільської ради Немирівського району Вінницької області, викладену у формі листа від 29 травня 2019 року № 02-20-204, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Мельниківської сільської ради в с. Ометинці Немирівського району Вінницької області. Зобов`язано Мельниківську сільську раду Немирівського району Вінницької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Мельниківської сільської ради в с. Ометинці Немирівського району Вінницької області, з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи.

Мельниківською сільською радою 10.10.2019 на черговій 28 сесії 1 скликання розглянуто повторно клопотання ОСОБА_1 та керуючись статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п. 5 ст. 116, п. 6 ст. 118, п. 1 ст. 122 Земельного кодексу України та ст. 32 Закону України "Про оренду землі", прийнято рішення №32, яким відмовлено ОСОБА_1 у виділенні земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, що розташована на території Мельниківської сільської ради в с. Ометинці Немирівського району Вінницької області у зв`язку з відсутністю вільних земельних ділянок, на які претендує заявник, оскільки земельна ділянка, кадастровий номер якої :01:001:0717, перебуває в оренді.

Позивач, вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у задоволенні позову відмовлено.

Мотивувальна частина.

Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Дана норма містить вичерпний перелік підстав для надання відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вказаний перелік не підлягає розширеному тлумаченню при його застосуванні.

Разом з тим, з урахуванням положень частини шостої статті 118 ЗК України, яка містить імперативні вимоги щодо обов`язковості додавання до клопотання зацікавленої особи графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб), Суд у контексті спірних правовідносин дійшов висновку, що недодержання вимог щодо змісту клопотання, ненадання належним чином оформлених графічних матеріалів або погодження землекористувача, якщо бажана земельна ділянка не є вільною, може бути самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.12.2018 року в адміністративній справі №509/4156/15-а, що враховано судом відповідно до ст. 242 КАС України.

Встановлені обставини справи свідчать, що підставою для прийняття відповідачем рішень про відмову в наданні дозволу позивачеві на розроблення проекту щодо відведення у власність земельної ділянки послугувало те, що земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність, передана в оренду та орендар не надав згоди на внесення змін до договору оренди з метою забезпечення позивача земельною часткою.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами ст.2 КАС України, які фактично визначають вимоги зокрема до рішень суб`єктів владних повноважень, визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час розгляду справи факт ненадання погодження землекористувача на внесення змін в договір оренди земельної ділянки для умов їх відведення у власність позивача останнім не спростовано.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації для відведення у власність земельних ділянок в порядку ст. 188 КАС України правомірно та обґрунтовано прийнято рішення про відмову в наданні відповідного дозволу з підстав ненадання погодження землекористувача на внесення змін до договору оренди, якщо бажана земельна ділянка не є вільною.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відведення земельної ділянки (частки) в натурі та її подальша приватизація здійснюється ОСОБА_1 в іншому, ніж визначений ст. 118 ЗК України порядку, який визначає підстави отримання всіма зацікавленими громадянами України безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому підстави для його зміни або скасування - відсутні.

Висновок за результатом розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О.