Справа № 804/5106/16
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року

м. Київ

справа № 804/5106/16

адміністративне провадження № К/9901/21991/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів - Кашпур О.В., Смоковича М.І.

розглянувши у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 804/5106/16

за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи - Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій,

за касаційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року, постановлену в складі головуючого судді Іванова С.М.

УСТАНОВИВ:

І. Установлені судами фактичні обставини справи, короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції

1. 11 серпня 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі - Приморський ВДВС Одеського МУЮ, відповідач-1), Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (далі - УДВС ГУЮ в Одеській області, відповідач-2), за участю третьої особи - Державна казначейська служба України та просила:

1.1 скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області Гортолум В.С. від 21 грудня 2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП №48888809;

1.2 визнати протиправною бездіяльність Приморського ВДВС Одеського МУЮ щодо невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №190вр-15/804/12697/14 та порушенні строків проведення виконавчих дій.

2. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №2а/0470/7992/12 відкрито виконавче провадження №48888809, в рамках якого боржником не виконано рішення суду, проте відповідачем в порушення вимог чинного законодавства винесено постанову про закінчення виконавчого провадження без здійснення відповідних дій щодо примусу боржника виконати вимоги виконавчого листа №190вр-15/804/12697/14.

3. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області Гортолум В.С. від 21 грудня 2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП №48888809.

3.1. Визнано протиправною бездіяльність Приморського ВДВС Одеського МУЮ щодо невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №190вр-15/804/12697/14 та порушенні строків проведення виконавчих дій.

3.2. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Приморського ВДВС Одеського МУЮ сплачений судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп та за рахунок бюджетних асигнувань управління державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській області сплачений судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп.

4. Не погодившись з рішенням суду, УДВС ГТУЮ в Одеській області подано апеляційну скаргу.

5. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2017 року апеляційну скаргу УДВС ГТУЮ в Одеській області залишено без руху у зв`язку з не сплатою судового збору у розмірі 1212 грн 64 коп та не надання документів на підтвердження повноважень заступника начальника з питань державної виконавчої служби управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Боднар Д.В.

6. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року апеляційну скаргу управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області було повернуто заявнику у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги.

7. 11 квітня 2017 року УДВС ГТУЮ в Одеській області повторно звернулось з апеляційною скаргою на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року.

8. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного судді від 27 квітня 2017 року апеляційну скаргу УДВС ГТУЮ в Одеській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року було залишено без руху з огляду на пропуск строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та ненадання документів на підтвердження повноважень заступника начальника з питань державної виконавчої служби управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Боднар Д.В.

9. Копія ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року направлена на адресу відповідача та отримана ним 11 травня 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

10. 19 червня 2017 року від заявника апеляційної скарги на адресу суду на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надійшли документи на підтвердження повноважень Боднар Д.В., а саме довіреність, та клопотання, в якому УДВС ГТУЮ в Одеській області просить поновити пропущений процесуальний строк з огляду на те, що перша апеляційна скарга була подана із дотриманням процесуального строку, визначеного статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, при цьому зазначено, що доступ до правосуддя випливає із принципу міжнародного права, який забороняє відмову у правосудді, та є одним із найважливіших елементів права на судовий захист.

11. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного судді від 29 червня 2017 року клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду залишено без задоволення.

11.1. Визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року в справі № 804/5106/16, наведені управлінням державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області.

11.2. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою УДВС ГТУЮ в Одеській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року у справі № 804/5106/16.

12. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції виходив з відсутності поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки відповідач фактично не обґрунтував факт відсутності можливості та наявності непереборних обставин, що унеможливили звернення до суду з апеляційною скаргою у строк, встановлений законом.

12.1. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що фактично подане клопотання відповідача-2 не містить жодних посилань на конкретні обставини із наданням відповідних доказів, які перешкодили вчасному поданню апеляційної скарги.

ІІ. Касаційне оскарження

13. Не погодившись із ухвалою суду апеляційної інстанції, представник відповідача-2 подав касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, яку зареєстровано 31 липня 2017 року.

14. У касаційній скарзі представник відповідача-2 посилається на порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить скасувати оскаржену ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

15. В обґрунтування касаційної скарги представник відповідача-2 зазначає, що вперше УДВС ГУЮ в Одеській області подано апеляційну скаргу у визначений процесуальним законом строк, проте апеляційну скаргу було повернуто з огляду на несплату скаржником судового збору, та не надання документів на підтвердження повноважень заступника начальника з питань державної виконавчої служби управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Боднар Д.В.

15.1. Так, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року апеляційну скаргу УДВС ГТУЮ в Одеській області повернуто заявнику та роз`яснено право повторного звернення до адміністративного суду.

15.2. Вдруге заявником апеляційної скарги усунуто усі недоліки апеляційної скарги зазначені в ухвалі Дніпропетровського апеляційного адміністративного судді від 27 квітня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху, а отже на думку заявника касаційної скарги, судом апеляційної інстанції було безпідставно відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою УДВС ГТУЮ в Одеській області.

16. 21 вересня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України у складі головуючого судді Пасічник С.С. відкрито касаційне провадження. Витребувано справу № 804/5106/16 із Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

17. 31 жовтня 2017 року справа № 804/5106/16 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

18. 14 лютого 2018 року на виконання вимог підпункту 4 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (набрав чинності 15 грудня 2017 року) касаційну скаргу передано до Верховного Суду.

19. 14 лютого 2018 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючого суддю: Бевзенка В.М., суддів: Шарапу В.М., Данилевич Н.А.

20. 12 травня 2020 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2020 року № 766/0/78-20 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

21. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючого суддю - Шевцову Н.В., суддів - Кашпур О.В., Смоковича М.І.

ІІІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування

22. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

23. 08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ".

24. За правилом пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

25. За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.

26. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

27. Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

28. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

29. Відповідно до частини першої статті 13 КАС України особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

30. Частиною першою статті 185 КАС України (в редакції чинній на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції) передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

31. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 186 КАС України (в редакції чинній на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

32. Відповідно до частини четвертої статті 189 КАС України (в редакції чинній на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

32.1.Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

ІV. Позиція Верховного Суду

33. Переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.

34. З аналізу норм статті 189 КАС України (в редакції чинній на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції) вбачається, що у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

35. Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

36. Стаття 49 КАС України (в редакції чинній на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції) передбачала обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

37. З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

38. Також, слід зазначити те, що при обмеженні, зокрема, апеляційного оскарження судового рішення порушується принцип справедливого та публічного суду, що суперечить Європейській конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, яка ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97.

39. Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення». У справі Bellet v. Fгапсе Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

40. Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

41. Невиконання судом апеляційної інстанції своїх, законодавчо закріплених, обов`язкових повноважень щодо перегляду рішення суду першої інстанції, нівелює можливість у поновлені порушених прав та обмежує право доступу до суду (доступу до суду апеляційної інстанції), яке передбачено Конституцією України та Європейською Конвенцією про захист прав людини і основних свобод.

42. Як вбачається з матеріалів справи, вперше відповідач-2 оскаржив в апеляційному порядку постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року в межах строку визначеного процесуальним законом, проте остання, після залишення апеляційної скарги без руху та не усунення її недоліків, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року повернута заявнику, про що свідчить супровідний лист Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2017 року № 804/5106/16 (872/2238/17)-15.

43. Вдруге апеляційну скаргу відповідачем-2 було подано 11 квітня 2017 року, тобто в розумний строк з моменту отримання копії ухвали про повернення апеляційної скарги, поданої раніше. Заявником апеляційної скарги одночасно було надано квитанцію про сплату судового збору та заявлено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивовано тим, що скаржник звертався з апеляційною скаргою вперше із дотриманням строків на апеляційне оскарження.

44. Проте, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку із визнанням неповажними причин пропуску строку на апеляційне оскарження, викладених у клопотанні про поновлення такого строку та запропоновано відповідачу протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали надати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші поважні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження. Та у зв`язку із ненаданням документів на підтвердження повноважень заступника начальника з питань державної виконавчої служби управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Боднар Д.В.

45. У встановлений судом строк відповідачем-2 було подано клопотання про поновлення пропущеного строку, у якому були наведені аналогічні обставини, якими було обґрунтовано попереднє клопотання про поновлення процесуального строку та надано документи на підтвердження повноважень заступника начальника з питань державної виконавчої служби управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Боднар Д.В.

46. Зазначене дає підстави вважати, що вдруге апеляційна скарга подана УДВС ГУЮ в Одеській області у розумний строк з моменту повернення попередньо поданої апеляційної скарги та є свідченням того, що відповідач-2 намагався вчинити усі залежні від нього процесуальні дії у розумний строк для реалізації свого права на апеляційне оскарження.

47. Таким чином, Верховний Суд звертає увагу на те, що і при повторному зверненні з апеляційною скаргою в діях відповідача-2 вбачається сумлінне добросовісне ставлення до наявних у нього до прав і обов`язків, встановлених законом або судом та вчинено усі можливі та залежні від нього дії для вчасного подання апеляційної скарги.

48. З огляду на зазначене, Верховний Суд приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції не надав відповідної оцінки доводам УДВС ГУЮ в Одеській області щодо наявності (чи відсутності) підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до частини четвертої статті 189 КАС України (в редакції чинній на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції).

49. Одночасно, Верховний Суд зазначає, що оформлення апеляційної скарги у відповідності до вимог КАС України (форма та зміст), дотримання строків апеляційного оскарження при первинному зверненні до суду та бажання заявника, що підтверджується сукупністю послідовних та регулярних дій спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, реалізувати своє права на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі після постановлення Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом ухвали від 23 березня 2017 року у розумні строки, є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття апеляційного провадження.

50. Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

51. Таким чином ухвала Дніпровського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року підлягає скасуванню, відповідно до приписів статті 353 КАС України та направлення справи № 804/5106/16 для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, а касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

52. Відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017 року № 455/2017 ліквідовано Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд та утворено Третій апеляційний адміністративний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області задовольнити частково.

2. Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року скасувати.

3. Адміністративну справу № 804/5106/16 за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи - Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій, направити для продовження розгляду до Третього апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Н.В. Шевцова

Судді: О.В. Кашпур

М.І. Смокович