Справа № 826/3925/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3925/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Земляної Г.В. та Собківа Я.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Підприємство з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01 березня 2018 року №.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, Офісом великих платників податків ДФС проведено камеральну перевірку даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА» за період із 01.10.2017 по 01.11.2017.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт № 149/20-10-42-05/30603572 від 09 лютого 2018 року (далі - Акт), яким встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), визначених пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

На підставі Акту було винесено податкове повідомлення-рішення № від 01.03.2018 р. (далі ППР №), яким позивачу за порушення граничних строків реєстрації податкової накладної/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму податку на додану вартість у розмірі 169910,71 грн. застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 16991,14 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що висновок контролюючого органу про застосування штрафних санкцій є неправомірним, оскільки затримка реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних виникла не з вини позивача.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

Пунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України).

Відповідно до п. 200.10 ст. 200 ПК України, у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова (п. 76.1 ст.76 ПК України).

Відповідно до п. 76.3 ст.76 ПК України, камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу (абз. 2 п. 76.3 ст.76 ПК України).

В абз. 2 пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України зазначено, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

У відповідності до положень статті 120-1 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата, час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в ЄРПН.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку наведено значення термінів, у якому вони вживаються в Порядку № 1246. Зокрема, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації; операційний день - частина дня, протягом якого здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

Пунктами 10, 11 Порядку встановлено, що після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця) у такому порядку: електронний цифровий підпис головного бухгалтера (бухгалтера) або електронний цифровий підпис керівника (у разі відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера); електронний цифровий підпис, який за правовим статусом прирівнюється до печатки (у разі наявності); після складення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Закону України "Про електронний цифровий підпис" та Порядку обміну електронним документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунок коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Згідно п. 12 Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки питань, перелік яких наведено у даному пункті.

Відповідно до п. 13, п. 14 Порядку за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку формується квитанція про прийняття або неприйняття, зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Існують кілька відповідей на електронні документи звітності, які відправляються автоматично з серверу (шлюзу) відповідної державної установи:

Повідомлення - означає, що ваш документ (або пакет документів) успішно прийнятий сервером державної установи;

Квитанція № 1 - означає, що підписи вашого документа (або пакета документів) було перевірено та успішно розшифровано. Якщо квитанція прийшла без поміток або з позначкою "із зауваженнями", то документ пройшов перевірку підписів. Якщо наявна позначка "не прийнято" - то виникла проблема технічного характеру (подробиці в тексті квитанції);

Квитанція № 2 - означає, що ваш звіт або накладна розглянуті автоматичними системами контролю звітності. Вона може інформувати як про успішне подання документа, так і про якісь помилки, допущені при його заповненні.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України податковим правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, реєстрація позивачем податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних за листопад 2017 року, перелік яких зазначено у додатку 1 до акта перевірки, проведена з порушенням законодавчо встановлених термінів.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи позивач виконав усі, покладені на нього обов`язки як на платника податків щодо направлення податкових накладних та/або розрахунків коригування до ЄРПН у строки, встановлені законодавством.

Так, квитанції за формою №1 про отримання (які датовані 15.12.2017), що містяться в матеріалах справи свідчать про те, що розрахунки коригування первинно було подано в межах граничного строку.

Згідно вказаних квитанцій, останні було не прийнято контролюючим органом.

Однією з причин відхилення розрахунків коригування податкових накладних у вказаний період зазначено: "документ не може бути прийнятий - порушення вимог порядку заповнення податкової накладної та розрахунку коригування до податкової накладної, а саме: дублюється значення поля №з/п рядка податкової накладної, що коригується".

Разом із тим, із матеріалів справи вбачається, що ті ж самі розрахунки коригування було успішно зареєстровано відповідачем з 26.12.2017 без внесення у них змін.

Також судом встановлено, що позивач звертався 15 грудня 2017 року (вх. №7642779 від 15 грудня 2017 року) на Урядову "гарячу лінію" з інформацією про відсутність технічної можливості зареєструвати розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яке відбулося не з вини підприємства, та з проханням не застосовувати штрафні санкції у зв`язку з цим.

Крім того, позивачем повідомлено Офіс великих платників ДФС листами від 15 грудня 2017 року №1126 та від 19 січня 2018 року №44 про наявність технічних проблем сервера Державної фіскальної служби України при реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, що позбавляє позивача можливості своєчасної їх реєстрації.

Колегія суддів звертає увагу, що механізм притягнення платників податку до відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних та/або розрахунків коригування створений з метою забезпечення належного контролю та своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач в межах встановленого законом строку, ужив усіх можливих і допустимих заходів для недопущення порушення законодавства при реєстрації вказаних вище розрахунків коригування, а тому у відповідача відсутні правові підстави для притягнення позивача до відповідальності відповідно до статті 120-1 Податкового кодексу України та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 01 березня 2018 року № та застосування до відповідача штрафу у розмірі 16991 грн 14 коп.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а апеляційна скарга за своїм змістом не спростовує висновків суду, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: