Справа № 739/164/20
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 739/164/20 Головуючий у 1 інстанції: Кочура О.О.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Безименної Н.В., Шурка О.І.,

при секретарі Рагімовій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06.04.2020 за клопотанням ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області в справі про адміністративне правопорушення від 29.11.2019 № 28

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06.04.2020 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позов підлягає поверненню позивачу, оскільки підстави для поновлення строку звернення до суду є неповажними.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції порушив норми чинного законодавства, оскільки фактично обмежив право позивача на захист своїх прав у судовому порядку, що є підставою для її скасування.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, ч. 2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Колегія суддів зазначає, що ст. 123 КАС України передбачено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Частиною 1-2 вказаної статті визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 оскаржує постанову від 29.11.2019, яку, як зазначає сам позивач, отримано ним 11.01.2020, відповідно термін звернення до суду із позовною заявою про оскарження постанови завершився 21.01.2020. В той же час, позивач звернувся з даною позовною заявою лише 12.02.2020, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду першої інстанції (а.с. 1).

Апелянт у апеляційній скарзі зазначає, що він є особою похилого віку та має захворювання, через які вимушений регулярно лікуватися, він немає юридичної освіти та був змушений звертатись за юридичною допомогою до спеціаліста, отримувати консультації, збирати необхідні документи для підготовки позовної заяви, на що було витрачено додатковий час.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані позивачем підстави пропуску строку на оскарження постанови відповідача не є поважними, адже поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує спірну постанову та пов`язані із дійсними, істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Колегія суддів зауважує, що строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і впорядкованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Встановлення законодавцем скороченого (10-денного) строку для звернення особи до суду за захистом своїх порушених прав у визначеній ст. 286 КАС України категорії справ, не має на меті перешкоджання доступу до правосуддя, а переслідує ціль якнайшвидшого відновлення порушених прав позивача шляхом скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності тощо.

Вказане підтверджується рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 у справі № 17рп/2011, згідно якого скорочення строків вчинення окремих процесуальних дій у процесуальних кодексах, не звужує зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» (№3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено «…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що юридична необізнаність позивача щодо строків оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, значний час для звернення до спеціаліста, для написання позовної заяви, не можуть бути враховані як поважні причини пропуску строку звернення до суду із позовом, оскільки дані посилання не є такими, що об`єктивно могли б перешкоджати та дійсно перешкоджали позивачу звернутись до суду з даним позовом у строк, передбачений чинним законодавством, з огляду на вказівку та роз`яснення у спірному рішенні строків його оскарження. Крім того, судова колегія критично ставиться до доводів апелянта, оскільки обґрунтованих підстав, які б перешкоджали отримати відповідну консультацію чи юридичні послуги з написання позову раніше, позивачем не зазначено.

При цьому, надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, щоб підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Безименна Н.В.

Шурко О.І.