Справа № 817/1845/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року

м. Київ

справа № 817/1845/16

адміністративне провадження № К/9901/40394/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т. М.,

суддів: Бившевої Л. І., Хохуляка В. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду (суддя Гломб Ю. О.) від 18 травня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду (головуючий суддя - Кузьменко Л. В., судді: Іваненко Т. В., Франовська К. С.) від 13 вересня 2017 року у справі № 817/1845/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» (далі - ТОВ «Рівненський МЖК») звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (далі - ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області), у якому просило: визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування в період з 10 серпня 2012 року по 18 грудня 2013 року пені за платежем податок на додану вартість у розмірі 89 964,16грн; зобов`язати відповідача внести зміни до картки особового рахунку з податку на додану вартість шляхом скасування нарахованої за період з 10 серпня 2012 року по 18 грудня 2013 року пені в розмірі 89 964,16грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року, позов задоволено.

Задовольняючи цей позов суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що нарахування відповідачем пені для позивача у зв`язку із сплатою податкового боргу, відсутність якого встановлена судовими рішеннями, що набрали законної сили, є протиправним, а тому така пеня підлягає скасуванню.

Не погодившись із вказаними вище судовими рішеннями, ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року, і прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування касаційної скарги ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області посилається на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2013 року у справі № 817/55/13, якою, нібито, встановлені обставини щодо податкової заборгованості позивача за 2012 рік.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 27 жовтня 2017 року відкрив провадження у цій справі за вказаною касаційною скаргою.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Відповідно до підп. 4 п. 1 розд. VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 06 липня 2020 року цю справу призначив до розгляду у порядку письмового провадження.

Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила таке.

Як убачається з матеріалів справи, 19 квітня 2011 року ТОВ «Рівненський МЖК» було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2011 року. У рядку 25 «Сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від`ємного значення попереднього звітного періоду (рядок 18 - рядок 21)» (далі - рядок 25) задекларовано до сплати 28 383,00грн. Сплачено у відповідності до платіжного доручення від 27 квітня 2011 року № 1728 суму у розмірі 8 383,00 грн.

20 травня 2011 року позивачем було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2011 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 4 855,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжного доручення від 26 травня 2011 року № 1681 у розмірі 5 000,00грн.

20 червня 2011 року ТОВ «Рівненський МЖК» було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2011 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 29 958,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжного доручення від 23 червня 2011 року № 1728 у розмірі 30 000,00 грн.

20 липня 2011 року ТОВ «Рівненський МЖК» було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2011 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 41 244,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжного доручення від 28 липня 2011 року № 677 у розмірі 41 244,00 грн.

19. серпня 2011 року позивачем було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2011 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 26 090,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжних доручень: від 30 серпня 2011 року № 772 у розмірі 1 090,00 грн, від 31 серпня 2011 року № 1840 у розмірі 2 000,00 грн, від 05 вересня 2011 року № 1845 у розмірі 500,00 грн, від 09 вересня 2011 року № 1851 у розмірі 10 000,00 грн, від 16 вересня 2011 року № 782 у розмірі 1 000,00 грн, від 29 вересня 2011 року № 788 у розмірі 1 500,00 грн, від 29 вересня 2011 року № 1891 у розмірі 500,00 грн.

20 жовтня 2011 року ТОВ «Рівненський МЖК» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2011 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 16 148,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжного доручення від 01 листопада 2011 року № 2015 у розмірі 16 200,00 грн.

29 грудня 2011 року товариством подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2011 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 10 799,00 грн. Сплачено за листопад 2011 року 23,00 грн у відповідності до платіжного доручення від 20 грудня 2011 року № 2092.

19 січня 2012 року ТОВ «Рівненський МЖК» було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2011 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 15 601,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжного доручення від 30 січня 2012 року № 2211 у розмірі 15 700,00 грн.

20 лютого 2012 року позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2012 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 9 108,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжного доручення від 22 лютого 2012 року № 2305 у розмірі 9 108,00 грн.

19 березня 2012 року товариством подано податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2012 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 10 369,00 грн. Позивачем сплачено у відповідності до платіжного доручення від 30 березня 2012 року № 2364 у розмірі 15 000,00 грн.

18 квітня 2012 року ТОВ «Рівненський МЖК» було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2012 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 13 358,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжного доручення від 03 квітня 2012 року № 2384 у розмірі 5 000,00 грн., від 12 квітня 2012 року № 730 у розмірі 1 800,00 грн., від 19 квітня 2012 року № 867 у розмірі 500,00 грн, від 25 квітня 2012 року № 2437 у розмірі 13 358,00 грн.

11 травня 2012 року позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2012 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 163 375,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжного доручення від 10 травня 2012 року № 2449 у розмірі 1 000,00 грн, від 18 травня 2012 року № 2464 у розмірі 5 000,00 грн, від 30 травня 2012 року № 2486 у розмірі 4 000,00 грн.

19 червня 2012 року ТОВ «Рівненський МЖК» було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2012 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 1 427,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжного доручення від 14 червня 2012 року № 2511 у розмірі 3 000,00 грн.

19 липня 2012 року товариством подано податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2012 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 7 742,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжного доручення від 05 липня 2012 року № 2589 у розмірі 2 000,00 грн, від 09 липня 2012 року № 2604 у розмірі 2 500,00 грн, від 10 липня 2012 року № 2608 у розмірі 1 000,00 грн, від 11 липня 2012 року № 2609 у розмірі 1 500,00 грн, від 30 липня 2012 року № 889 у розмірі 742,00 грн.

20 серпня 2012 року позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2012 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 13 364,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжних доручень від 03 серпня 2012 року № 2684 у розмірі 5 000,00грн, від 10 серпня 2012 року № 2675 у розмірі 5 000,00 грн, від 28 серпня 2012 року № 2710 у розмірі 3 364,00 грн.

19 вересня 2012 року ТОВ «Рівненський МЖК» було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2012 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 9 863,00грн. Сплачено у відповідності до платіжних доручень від 07 вересня 2012 року № 2738 у розмірі 2 000,00 грн, від 11 вересня 2012 року № 2748 у розмірі 1 000,00 грн, від 25 вересня 2012 року № 2771 у розмірі 863,00 грн, від 26 вересня 2012 року № 2774 у розмірі 6 000,00 грн.

17 жовтня 2012 року товариством подано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2012 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 10 145,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжних доручень від 04 жовтня 2012 року № 2797 у розмірі 1 000,00 грн, від 12 жовтня 2012 року № 743 у розмірі 1 000,00 грн., від 30 жовтня 2012 року № 2845 у розмірі 8 145,00 грн.

20 жовтня 2012 року ТОВ «Рівненський МЖК» було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2012 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 9 101,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжних доручень від 08 листопада 2012 року № 2869 у розмірі 1 000,00 грн, від 09 листопада 2012 року № 2872 у розмірі 1 500,00 грн., від 09 листопада 2012 року № 2876 у розмірі 1 000,00 грн, від 12 листопада 2012 року № 2885 у розмірі 500,00 грн, від 30 листопада 2012 року № 2906 у розмірі 5 101,00 грн.

19 грудня 2012 року позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2012 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 10 189,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжних доручень від 07 грудня 2012 року № 2948 у розмірі 3 000,00 грн, від 10 грудня 2012 року № 2954 у розмірі 1 000,00 грн, від 14 грудня 2012 року № 2962 у розмірі 1 000,00 грн, від 20 грудня 2012 року № 2990 у розмірі 5 189,00 грн.

21 січня 2013 року ТОВ «Рівненський МЖК» було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2012 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 2 8178,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжних доручень від 10 січня 2013 року № 3043 у розмірі 4 000,00 грн, від 15 січня 2013 року № 3061 у розмірі 1 000,00 грн, від 17 січня 2013 року № 3070 у розмірі 1 100,00 грн, від 18 січня 2013 року № 3073 у розмірі 20 376,00 грн, від 21 січня 2013 року № 3078 у розмірі 1 702,00 грн.

18 лютого 2013 року ТОВ «Рівненський МЖК» було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2013 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 28 305,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжних доручень від 11 лютого 2013 року № 3126 у розмірі 1 000,00 грн, від 13 січня 2013 року № 3129 у розмірі 2 000,00 грн, від 18 лютого 2013 року № 3138 у розмірі 1 305,00 грн, від 29 березня 2013 року № 945 у розмірі 400,00 грн, від 29 березня 2013 року № 3224 у розмірі 22 600,00 грн, від 25 квітня 2013 року № 3299 у розмірі 1 000,00 грн.

18 березня 2013 року товариством подано податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2013 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 7 926,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжного доручення від 29 березня 2013 року у розмірі 7 926,00 грн.

18 квітня 2013 року позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2013 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 0,00 грн.

20 травня 2013 року ТОВ «Рівненський МЖК» було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2013 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 28 963,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжного доручення від 24 травня 2013 року у розмірі 28 963,00 грн.

20 червня 2013 року позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2013 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 0,00 грн.

15 липня 2013 року ТОВ «Рівненський МЖК» було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2013 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 24 804,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжних доручень від 05 липня 2013 року № 780 у розмірі 2 000,00грн, від 25 липня 2013 року № 859 у розмірі 5 000,00 грн, від 30 липня 2013 року № 865 у розмірі 8 504,00 грн, від 30 липня 2013 року № 10 у розмірі 11 300,00 грн.

20 серпня 2013 року позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2013 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 35 451,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжних доручень від 09 серпня 2013 року № 914 у розмірі 5000,00 грн, від 23 вересня 2013 року № 29 у розмірі 5 451,00 грн, від 27 серпня 2013 року № 41 у розмірі 7 500,00 грн, від 30 серпня 2013 року № 50 у розмірі 17 500,00 грн.

19 вересня 2013 року ТОВ «Рівненський МЖК» було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2013 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 35 451,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжних доручень від 09 вересня 2013 року № 914 у розмірі 5 000,00 грн, від 23 вересня 2013 року № 29 у розмірі 5 451,00 грн, від 27 вересня 2013 року № 41 у розмірі 7 500,00 грн, від 30 вересня 2013 року № 50 у розмірі 17 500,00 грн.

21 жовтня 2013 року товариством подано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2013 року. У рядку 25 задекларовано до сплати 39 115,00 грн. Сплачено у відповідності до платіжних доручень від 25 жовтня 2013 року № 123 у розмірі 5 000,00 грн, від 30 жовтня 2013 року № 128 у розмірі 35 115,00 грн, від 31 жовтня 2013 року № 134 у розмірі 2 000,00 грн.

З облікових карток платника податків ТОВ «Рівненський МЖК» за платежем податок на додану вартість встановлено, що сплачені позивачем у 2011 - 2013 роках кошти по поточних зобов`язаннях з податку на додану вартість були зараховані в рахунок зменшення боргу минулих років згідно з податковими деклараціями за 2010 - 2012 роки та згідно з податковими повідомленнями-рішеннями. При цьому, зараховуючи відповідні кошти відповідач нараховував позивачу пеню на погашену суму податкового боргу.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області нараховував пеню для позивача у наступних розмірах:

428,17 грн та 26,52 грн нараховано пенi КОР на борг з 31 серпня 2010 року по 10 серпня 2012 року на декларацi вiд 19 серпня 2010 року № ;

848,58 грн та 290,35 грн нараховано пенi КОР на борг з 01 жовтня 2010 року по 17 серпня 2012 року на декларацiю вiд 15 вересня 2010 року № ;

211,62 грн, 569,99 грн та 796,90грн нараховано пенi КОР на борг з 02 листопада 2010 року по 17 серпня 2012 року на декларацiю вiд 20 жовтня 2010 року № ;

161,10 грн, 329,19грн, 146,01 грн, 1016,63 грн та 165,62 грн нараховано пенi КОР на борг з 01 грудня 2010 року по 30 серпня 2012 року на декларацiю вiд 22 листопада 2010 року № ;

171,48 грн нараховано пенi КОР на борг з 01 грудня 2010 року по 04 жовтня 2012 року на декларацiю вiд 22 листопада 2010 року № ;

173,52 грн нараховано пенi КОР на борг з 01 грудня 2010 року по 12 жовтня 2012 року на декларацiю вiд 22 листопада 2010 року № ;

1450,64 грн нараховано пенi КОР на борг з 01 грудня 2010 року по 30 жовтня 2012 року на декларацiю вiд 22 листопада 2010 року № ;

180,39 грн нараховано пенi КОР на борг з 01 грудня 2010 року по 08 листопада 2012 року на декларацiю вiд 22 листопада 2010 року № ;

270,97 грн та 26,73 грн нараховано пенi КОР на борг з 01 грудня 2010 року по 09 листопада 2012 року на декларацiю вiд 22 листопада 2010 року № ;

270,63 грн нараховано пенi КОР на борг з 31 грудня 2010 року по 07 грудня 2012 року на декларацiю вiд 17 грудня 2010 року № ;

180,90 грн нараховано пенi КОР на борг з 31 грудня 2010 року по 10 грудня 2012 року на декларацiю вiд 17 грудня 2010 року № ;

181,92 грн нараховано пенi КОР на борг з 31 грудня 2010 року по 14 грудня 2012 року на декларацiю вiд 17 грудня 2010 року № ;

951,93 грн нараховано пенi КОР на борг з 31 грудня 2010 року по 20 грудня 2012 року на декларацiю вiд 17 грудня 2010 року № ;

6919,99 грн нараховано пенi КОР на борг з 31 грудня 2010 року по 21 грудня 2012 року на декларацiю вiд 17 грудня 2010 року № ;

6706,22 грн нараховано пенi КОР на борг з 31 січня 2011 року по 21 грудня 2012 року на декларацiю вiд 20 січня 2011 року № 148659;

722,60 грн нараховано пенi КОР на борг з 31 січня 2011 року по 09 січня 2013 року на декларацiю вiд 20 січня 2011 року № 148659;

181,92 грн нараховано пенi КОР на борг з 31 січня 2011 року по 14 січня 2013 року на декларацiю вiд 20 січня 2011 року № 148659;

200,68 грн нараховано пенi КОР на борг з 31 січня 2011 року по 16 січня 2013 року на декларацiю вiд 20 січня 2011 року № 148659;

913,44 грн та 3722,44 грн нараховано пенi КОР на борг з 31 січня 2011 року по 17 січня 2013 року на декларацiю вiд 20 січня 2011 року № 148659;

312,24 грн нараховано пенi КОР на борг з 31 січня 2011 року по 20 січня 2013 року на декларацiю вiд 20 січня 2011 року № 148659;

188,80 грн нараховано пенi КОР на борг з 31 січня 2011 року по 10 лютого 2013 року на декларацiю вiд 20 січня 2011 року № 148659;

130,24 грн нараховано пенi КОР на борг з 31 січня 2011 року по 12 лютого 2013 року на декларацiю вiд 20 січня 2011 року № 148659.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ТОВ «Рівненський МЖК» звернулося до суду з цим адміністративним позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підп. 129.1.1. п. 129.1. ст. 129 Податкового кодексу України (далі - ПК України), пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

За приписами п. 129.3. ст. 129 ПК України установлено, що нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

У відповідності до п. 129.4 ст. 129 ПК України пеня, визначена підп. 129.1.1 п. 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Отже, вказаними вище положеннями ПК України передбачено можливість нарахування пені лише у разі прострочення сплати податкового боргу. Відтак, за відсутності податкового боргу та наявності факту його погашення у податкового органу відпадають підстави нараховувати пеню.

Як вірно встановлено судами першої та апеляційної інстанцій та підтверджується матеріалами справи, відсутність у ТОВ «Рівненський МЖК» податкового боргу за попередні періоди встановлено наступними судовими рішеннями:

- постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2013 року у справі № 817/3420/13-а, яка набрала законної сили, визнано протиправними дії ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області щодо проведення камеральних перевірок своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання до бюджету, за наслідками яких складено акти від 11 січня 2012 року № 3, від 02 лютого 2012 року № 37, від 27 лютого 2012 року № 122, від 02 квітня 2012 року № 186, від 23 квітня 2012 року № 213, від 06 липня 2012 року № 299, від 03 серпня 2012 року № 367, від 08 листопада 2012 року № 493, від 11 грудня 2012 року № 498. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 11 січня 2012 року № , від 02 лютого 2012 року № , від 27 лютого 2012 року № , від 02 квітня 2012 року № , від 23 квітня 2012 року № , від 06 липня 2012 року № , від 07 серпня 2012 року № , від 22 листопада 2012 року № , від 27 грудня 2012 року № ;

- постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2013 року у справі № 817/2751/13-а, яка набрала законної сили, визнано протиправними дії ДПІ у м. Рівному Рівненської області ДПС щодо проведення камеральної перевірки ТОВ «Рівненський МЖК», за результатами якої складено акт від 29 грудня 2012 року № 506. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 10 січня 2013 року № про зобов`язання сплатити штраф в сумі 16 600,54 грн за порушення граничного строку сплати податку на додану вартість.

При цьому, приймаючи вказані постанови суди встановили обставини повної сплати ТОВ «Рівненський МЖК» задекларованих поточних податкових зобов`язань з податку на додану вартість за липень - грудень 2010 року.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін (ч. 2 ст. 255 КАС України).

Таким чином, колегія суддів погоджується з твердженнями судів першої та апеляційної інстанцій, що нарахування відповідачем пені для позивача у зв`язку із сплатою податкового боргу, відсутність якого встановлена судовими рішеннями, що набрали законної сили, є протиправним, а така пеня підлягає скасуванню.

Поряд з цим, відповідно до п. 129.2. ст. 129 ПК України у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Так, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року у справі № 817/2642/13-а, яка набрала законної сили, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 07 лютого 2011 року № 001104154/0/15-216 в частині нарахування позивачу штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 36 504,50 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року у справі № 817/1121/13-а, яка набрала законної сили, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 24 березня 2011 року № /0/15-216, від 05 квітня 2011 року № /0/15-216, від 05 квітня 2011 року № /0/15-216, від 30 травня 2011 року № /0/15-216.

Також, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 липня 2013 року у справі № 817/1805/13-а, яка набрала законної сили, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 20 червня 2011 року № , від 04 липня 2011 року № , від 05 серпня 2011 року № , від 06 вересня 2011 року № , від 03 жовтня 2011 року № , від 03 листопада 2011 року № .

Водночас, судами встановлено, що відповідач усупереч вимогам п. 129.2. ст. 129 ПК України не вжив заходів щодо скасування нарахованої позивачу пені у зв`язку із погашенням податкового боргу, що виник на підставі вищезазначених податкових повідомлень-рішень, які скасовані судовими рішеннями, у наступних розмірах: 242,37 грн нараховано пенi КОР на борг з 18 лютого 2011 року по 12 лютого 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 07 лютого 2011 року № ; 242,73 грн нараховано пенi КОР на борг з 18 лютого 2011 року по 17 лютого 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 07 лютого 2011 року № ; 866,81 грн нараховано пенi КОР на борг з 18 лютого 2011 року по 28 лютого 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 07 лютого 2011 року № ; 195,94 грн нараховано пенi КОР на борг з 18 лютого 2011 року по 28 березня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення від 07 лютого 2011 року № ; 4428,18 грн нараховано пенi КОР на борг з 18 лютого 2011 року по 28 березня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення від 07 лютого 2011 року № ; 1116,32 грн нараховано пенi КОР на борг з 18 лютого 2011 року по 28 березня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення від 07 лютого 2011 року № ; 20,05 грн нараховано пенi КОР на борг з 04 квітня 2011 року по 24 квітня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 24 березня 2011 року № ; 65,95 грн нараховано пенi КОР на борг з 18 квітня 2011 року по 24 квітня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 05 квітня 2011 року № ; 0,29 грн нараховано пенi КОР на борг з 18 квітня 2011 року по 24 квітня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 05 квітня 2011 року № ; 314,84 грн нараховано пенi КОР на борг з 17 квітня 2011 року по 23 травня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 05 травня 2011 року № ; 181,67 грн нараховано пенi КОР на борг з 10 червня 2011 року по 23 травня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 30 травня 2011 року № ; 95,78 грн нараховано пенi КОР на борг з 04 липня 2011 року по 19 червня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 20 червня 2011 року № ; 1096,65 грн нараховано пенi КОР на борг з 15 липня 2011 року по 19 червня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 04 липня 2011 року № ; 1471,23 грн нараховано пенi КОР на борг з 16 серпня 2011 року по 16 липня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 05 серпня 2011 року № ; 104,87 грн нараховано пенi КОР на борг з 19 вересня 2011 року по 16 липня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 06 вересня 2011 року № ; 767,61 грн нараховано пенi КОР на борг з 14 жовтня 2011 року по 16 липня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 03 жовтня 2011 року № ; 514,31 грн нараховано пенi КОР на борг з 14 листопада 2011 року по 29 липня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 03 листопада 2011 року № ; 225,78 грн нараховано пенi КОР на борг з 23 січня 2012 року по 29 липня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 11 січня 2012 року № ; 80,66 грн нараховано пенi КОР на борг з 23 січня 2012 року по 08 серпня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 11 січня 2012 року № ; 1,86 грн нараховано пенi КОР на борг з 14 лютого 2012 року по 26 серпня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 02 лютого 2012 року № ; 148,70 грн нараховано пенi КОР на борг з 14 лютого 2012 року по 27 серпня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 02 лютого 2012 року № ; 298,63 грн нараховано пенi КОР на борг з 14 лютого 2012 року по 29 серпня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 02 лютого 2012 року № ; 414,98 грн нараховано пенi КОР на борг з 12 березня 2012 року по 29 серпня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 27 лютого 2012 року № ; 37,47 грн нараховано пенi КОР на борг з 12 березня 2012 року по 05 вересня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 27 лютого 2012 року № ; 377,47 грн нараховано пенi КОР на борг з 13 квітня 2012 року по 05 вересня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 02 квітня 2012 року № ; 176,17 грн нараховано пенi КОР на борг з 04 травня 2012 року по 05 вересня 2013 року на податкове повiдомлення-рiшення вiд 23 квітня 2012 року № .

Ураховуючи зазначене, колегія суддів вважає вірними висновки судів попередніх інстанцій, що відповідач протиправно здійснював нарахування пені при зарахуванні сплачених позивачем коштів на погашення податкового боргу за податковими повідомленнями-рішеннями, які скасовані судовими рішеннями, а тому така пеня підлягає скасуванню.

Крім того, постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2013 року у справі № 817/55/13-а, від 22 квітня 2013 року у справі № 817/1121/13-а, від 12 липня 2013 року у справі № 817/1805/13-а, від 28 серпня 2013 року у справі № 817/2642/13-а, від 13 вересня 2013 року у справі № 817/2751/13-а, від 04 листопада 2013 року у справі № 817/3420/13-а, від 28 травня 2014 року у справі № 817/1150/14, від 12 червня 2014 року у справі № 817/1129/14, від 02 липня 2014 року у справі № 817/1610/14, від 22 липня 2014 року у справі № 817/1724//14, від 10 листопада 2014 року у справі № 817/2766/14 встановлено неправомірність спрямування контролюючим органом сум, сплачених платником податків в рахунок погашення грошових зобов`язань з податку на додану вартість за 2011 - 2013 роки в рахунок погашення податкового боргу минулих періодів, та без врахування обставин зменшення розміру задекларованих до сплати сум податку на додану вартість за вказані періоди, а також порушення податковим органом вимог п. 87.9 ст. 87 ПК України при вчиненні відповідних дій.

Вказаними рішеннями встановлено, що податковий борг минулих періодів, в рахунок погашення якого відповідачем спрямовано кошти, перераховані позивачем з метою сплати поточних грошових зобов`язань з податку на додану вартість за 2011 - 2013 роки, фактично був відсутній, а тому суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що дії відповідача по нарахуванню пені на суми сплачених позивачем у 2011 - 2013 роках поточних грошових зобов`язань з податку на додану вартість є неправомірними, і така пеня підлягає скасуванню.

Разом з цим, як убачається з матеріалів справи, листом від 02 серпня 2016 року № 9930/17-16-12-01-07 ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області повідомило ТОВ «Рівненський МЖК» про те, що уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2013 року № відсутній в АС БЛОК.

ГУ Міндоходів у Рівненській області прийнято рішення від 30 вересня 2013 року № 9 про розстрочення ТОВ «Рівненський МЖК» податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 545 018,33 грн, а саме: 368 396,33 грн основного платежу, 79 499,26 грн штрафна (фінансова) санкція, 97 122,74 грн пені, по строкам сплати 10 жовтня 2013 року - в сумі 181 672,76 грн, 08 листопада 2013 року - в сумі 181 672,78 грн, 10 грудня 2013 року - в сумі 181 672,79 грн.

В подальшому, 29 листопада 2013 року ГУ Міндоходів у Рівненській області прийнято рішення № 9s про скасування розстрочення податкового боргу.

Пунктом 100.2 ст. 100 ПК України передбачено, що платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання.

У відповідності до п. 100.6 ст. 100 ПК України розстрочені суми грошових зобов`язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

Судами установлено, що у складі податкової заборгованості, яка відображена у рішенні ГУ Міндоходів у Рівненській області від 30 вересня 2013 року № 9 входить податкова заборгованість по декларації від 17 жовтня 2012 року № та декларації від 20 листопада 2012 року № , у стягненні якої судом відмовлено податковому органу, а саме постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2013 року у справі № 817/55/13-а (постанова набрала законної сили).

Таким чином, подальше спрямування поточних платежів платника податків на погашення податкового боргу, розстроченого рішенням ГУ Міндоходів у Рівненській області від 30 вересня 2013 року № 9, в який включено зазначені вище декларації є неправомірним та має наслідком недостовірність відомостей інформаційних систем податкового органу щодо суми податкового боргу ТОВ «Рівненський МЖК». Відтак, у контролюючого органу були відсутні визначені законодавством підстави для нарахування пені, що передбачені ст. 129 ПК України.

За таких обставин, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду знаходить, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Суд також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява № 303-A, п. 29).

Відповідно до ст.350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ч. 2 розд. ІІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, ст. 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т. М. Шипуліна

Л. І. Бившева

В. В. Хохуляк