Справа № 520/9308/19
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 липня 2020 р.Справа № 520/9308/19
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Подобайло З.Г., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кононено З.О. по справі 520/9308/19

за позовом ОСОБА_1

до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини , Жовтневого районного суду м. Харкова

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Другого апеляційного адміністративного суду перебуває адміністративна права за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 року по справі № 520/9308/19 за позовом ОСОБА_1 до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Жовтневого районного суду м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 по справі № 520/9308/19 та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у залі судових засідань № 4.

01.07.2020 ОСОБА_1 подано до суду апеляційної інстанції заяву про відвід судді Другого апеляційного адміністративного суду Кононенко З.О.

Заява вмотивована тим, що в 2007 році, коли суддя Кононенко З.О. працювала на посаді судді Жовтневого районного суду м. Харкова, на його звернення йому видано копію протоколу судового засідання, половина тексту в якому була поганої якості, який неможливо було прочитати.

Так, ОСОБА_1 звертає увагу, що зазначені дії судді у 2007 році завдали йому значних моральних страждань.

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 вважає дії судді корупційними та висловлює недовіру з-за її предвзятості, необ`єктивності, відсутності безпристрасності та посилається на заінтересованість судді Кононенко З.О. в результаті розгляду справи не на його користь, оскільки суддею Кононенко З.О. вже приймались рішення не на користь позивача.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2020 визнано необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід головуючому судді Другого апеляційного адміністративного суду у адміністративній справі № 520/9308/19 - Кононенко З.О. Передано заяву про відвід для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Кононенко З.О. у справі №520/9308/19.

03.07.2020 року позивачем повторно подано до суду апеляційної інстанції заяву про відвід судді Другого апеляційного адміністративного суду Кононенко З.О. Підставою для подачі заяви стали ті ж обставини, якими обґрунтована заява від 01.07.2020 року. Крім цього, позивач послався на те, що станом на 03.07.2020 року ним не отримано письмової відповіді за результатом розгляду заявленої раніше заяви

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2020 визнано необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід головуючому судді Другого апеляційного адміністративного суду у адміністративній справі № 520/9308/19 - Кононенко З.О.

За правилами ч. 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Частиною 11 вказаної статті визначено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Перевіривши доводи заяви про відвід колегії суддів, слід дійти висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Ця норма узгоджується зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення Європейського Суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі "Мироненко і Мартенко проти України", заява № 4785/02 та рішення Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2013 року у справі "Олександр Волков проти України", заява № 21722/11).

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Тобто, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Однак , жодні доводи наведені у заяві про відвід судді Кононенко З.О. не дають підстав вважати їх обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Кононенко З.О. у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у їх неупередженості, з доводів заяви про відвід не вбачається.

Окрім цього, заява про відвід не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь судді Другого апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді Кононенко З.О. у розгляді цієї справи відповідно до ст. 36 та 37 КАС України, оскільки заява містить лише припущення про існування відповідних обставин та не має підтверджень належних доказів.

Посилання заявника на наявність об`єктивних підстав для недовіри судді Кононенко З.О. не знайшло свого підтвердження під час розгляду заяви про відвід.

Жодних доказів, які б відповідали вимогам КАС України та підтверджували наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості колегії суддів при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені позивачем підстави для відводу головуючого судді Кононенко З.О. є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, оскільки підстави для відводу головуючого судді Кононенко З.О. заявником необґрунтовані та не доведені, заява ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Кононенко З.О. у справі 520/9308/19 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Кононенко З.О. у справі № 520/9308/19 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)Подобайло З.Г.