Справа № 160/6464/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2020 року м. Дніпросправа № 160/6464/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання: Новошицька О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 (головуючий суддя Царікова О.В., повний текст складено 16.01.2020)

в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протипранвим та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась 10.07.2019 року до суду з адміністративним позовом до відповідача Дніпропетровської митниці ДФС, просила:

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2019/00434 від 01.07.2019;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/200122/2 від 01.07.2019, відповідно до якого відповідачем було визначено митну вартість автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG 2015 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_3 у розмірі 30 550EUR.

Позов обґрунтовано тим, що 23.06.2019 позивачем було ввезено на митну територію України автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG 2015 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_3 , що підтверджується митною декларацією за формою МД-2 від 23.06.2019 та актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23.06.2019, з відмітками Волинської митниці ДФС. Сплачено 21 червня 2019 року за розмитнення автотранспортного засобу 165 000грн. 26.06.2019 представником позивача ФОП Радченко Р.Ю. через систему електронного декларування було подано електронну митну декларацію UA110150/2019/228089 для митного оформлення легкового автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG 2015 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_3 із задекларованою вартістю, визначеною за ціною договору на рівні 14 600євро. До вказаної декларації було додано весь перелік документів, визначений статтею 53 Митного кодексу України, який підтверджує обґрунтованість заявлення митної вартості авто за першим методом - за ціною договору.

За результатами розгляду поданих документів відповідачем було відмовлено у митному оформленні автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG 2015 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_3 за визначеною декларантом вартістю 14 600 ЕUR у митній декларації серії UA110150/2019/228089 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/200122/2 від 01.07.2019, відповідно до якого відповідачем було визначено митну вартість автомобіля на рівні 30 550 EUR - із використанням другорядного методу на підставі даних про попереднє оформлення аналогічного авто. У зв`язку із чим митним органом прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2019/00434 від 01.07.2019.

Позивач не погодився з визначеною відповідачем митною вартістю ввезеного автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG 2015 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_3 , вважає рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/200122/2 від 01.07.2019 необґрунтованим, протиправним, оскільки дійсна вартість транспортного засобу підтверджується в повному обсязі документами, що подавались відповідачу разом з електронною митною декларацію серії ЕМД №UA110150/2019/228089 від 26.06.2019.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 здійснено заміну відповідача на його правонаступником - Дніпровську митницю Держмитслужби.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції, обґрунтовано тим, що висновком експерта підтверджується факт того, що позивачем в ЕМД від 26.06.2019 № UA110150/2019/228089 дійсно занижена вартість авто, що заявлено до розмитнення у вказаній декларації, у той же час вказаний висновок експерта спростовує і обґрунтованість визначення митним органом в оскарженому рішенні про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/200122/2 від 01.07.2019 митної вартості авто VOLKSWAGEN, модель TOUAREG, номер кузова VIN - НОМЕР_3 , яке ввезено позивачем, на рівні 30550 EUR/од. З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/200122/2 від 01.07.2019 та визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2019/00434 від 01.07.2019, та наявність підстав для їх задоволення в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що судом першої інстанції допущене неправильне тлумачення норм матеріального права, а саме ст. 368 МКУ, п. 1 ч. 2 ст. 53 МКУ, п. 1 ч. 5 ст.52 МКУ. Зазначає, що митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору становить 14700євро, що відповідає 438 447,15грн. Однак, рахунок-фактура від 21.06.2019 року містить інформацію про іншу вартість на рівні 14 600євро. Оскільки митна вартість товару не підтверджена документально, то митна вартість товару скоригована за другорядним методом - 2г - резервний метод, та розрахована на рівні 30 550євро. Товар випущено у вільний обіг 02.07.2019. Згідно висновку експерта від 29.10.2019 року №253/19, який надано позивачем, ринкова вартість ввезеного транспортного засобу складає 19 203, 85євро, що не підтверджує заявлену декларантом митну вартість.

Позивачем до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Учасники процесу, належним чином повідомлені про день, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились. Відповідач надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. Вказане не перешкоджає розгляду справи по суті без участі сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.06.2019 року через систему електронного декларування представником позивача ФОП ОСОБА_2 для митного оформлення легкового автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG 2015 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_3 подано декларацію № UA110150/2019 /228089 із задекларованою вартістю ввезеного авто - 14 600євро, декларантом митна вартість визначена за першим методом - за ціною договору.

До декларації декларантом подано митному органу: рахунок-фактура від 21.06.2019 б/н, декларацію про походження товару від 26.06.2019 № 3015, акт про проведення огляду від 23.06.2019 №UA205010/2019/319997, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 09.10.2015 ЕМ 952700, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 21.06.2019 К04787370, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 09.10.2015 ZBI 183244744, документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 26.06.2019, висновок про якісні характеристики ГО-1484 від 26.06.2019, договір про надання послуг митного брокера від 20.06.2019 № 109, паспорт громадянина України АЕ 514231 від 18.02.1997, платіжне доручення на сплату митних платежів від 21.06.2019 №32, сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу ЕІА.46Е.5201-19 від 24.06.2019; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону FК 632524 від 09.01.2018.

Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією від 26.06.2019 №UA110150/2019/228089 згенеровано форми митного контролю, в тому числі, форми митного контролю 105-2 "Контроль правильності визначення митної вартості товарів", 106-2 "Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів.". При цьому, в примітках до форм контролю зазначено: "Вартість транспортного засобу, нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення митної вартості за VIN кодами - НОМЕР_3, валюта EUR вартість- 30 550".

01.07.2019 відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/200122/2, за яким митну вартість заявленого позивачем для митного оформлення автомобіля визначено на рівні 30 550 EUR.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що да даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Митного кодексу України.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Предметом даного спору є правомірність коригування митним органом митної вартості товару, що визначений декларантом за ціною договору та визначення митної вартості митним органом за другорядним методом.

Приписами статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Слід взяти до уваги, що ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів, тощо) (ч. ч. 5, 7 ст. 58 МК України).

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Частиною 2 статті 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Матеріалами справи підтверджується, що для митного оформлення легкового автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG 2015 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_3 подано декларацію № UA110150/2019 /228089 із задекларованою вартістю ввезеного авто - 14 600євро (митна вартість визначена за першим методом - за ціною договору).

До декларації декларантом подано митному органу такі документи:

- рахунок-фактура від 21.06.2019 б/н,

- декларацію про походження товару від 26.06.2019 № 3015,

- акт про проведення огляду від 23.06.2019 №UA205010/2019/319997,

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 09.10.2015 ЕМ 952700,

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 21.06.2019 К04787370,

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 09.10.2015 ZBI 183244744,

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 26.06.2019,

- висновок про якісні характеристики ГО-1484 від 26.06.2019,

- договір про надання послуг митного брокера від 20.06.2019 № 109,

- паспорт громадянина України АЕ 514231 від 18.02.1997,

- платіжне доручення на сплату митних платежів від 21.06.2019 №32,

- сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу ЕІА.46Е.5201-19 від 24.06.2019;

- паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону FК 632524 від 09.01.2018.

Відповідно до ч.3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (ч. 4, ч. 5 ст. 55 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Частиною 2 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст.57 МК України).

Отже, вказана норма встановлює, що основним методом визначення митної вартості є метод за ціною договору.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).

Частиною 8 статті 57 МК України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, пунктом 1 ч. 1 ст. 57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну, є визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

При цьому частинами 2, 3 ст. 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

З аналізу вищевказаних норм, суд дійшов до висновку, що у ч. 2 ст. 53 МК України визначений перелік документів, які можуть бути подані для підтвердження вартості товару, а конкретний перелік документів визначається залежно від умов придбання того чи іншого товару у кожному окремому випадку.

Оцінюючи доводи відповідача про те, що в поданих декларантом документах відсутнє документальне підтвердження транспортних витрат, їх вартості та інших витрат пов`язаних з оцінюваним транспортним засобом, такі як декларування, здійснення митних процедур в країні відправлення, витрати на доставку товару, суд першої інстанції виходив з такого.

Підставою для прийняття рішення митним органом про коригування митної вартості ввезеного авто стали такі обставини.

Відповідно до відомостей про транспортні витрати, згідно наданої до митного оформлення ЕМД ОСОБА_1 , вказано, що на доставлення товару декларантом понесено витрати у розмірі 100 євро, однак документально зазначена вартість доставки не підтверджена. Наданий до митного контролю рахунок від 21.06.2019 №б/н (переклад документу не надано) не містить умов поставки транспортного засобу. Дані, що підтверджують або спростовують включення транспортних витрат до ціни, серед поданих документів відсутні.

Додаткові умови та послуги, що можуть бути надані продавцем покупцю, а також їх вартість відсутня у наданому рахунку та в інших поданих документах.

Таким чином, митний орган дійшов висновку, що відсутнє документальне підтвердження транспортних витрат, їх вартості та інших витрат, пов`язаних з оцінюваним транспортним засобом, такі як декларування, здійснення митних процедур в країні відправлення, витрати на доставку товару.

При цьому, рахунок від 21.06.2019 № б/н не містить умов та порядку оплати, будь-які платіжні (або банківські) документи, що свідчать про факт оплати за транспортний засіб відсутні. Таким чином, відсутня можливість переконатися в здійсненні оплати саме зазначеної у рахунку суми та відсутності будь-яких додаткових рахунків на оплату.

В рахунку відсутні індивідуальні ознаки транспортного засобу (колір, технічний стан, чи є бувшим у використанні, інші індивідуальні ознаки).

До митного оформлення не надано переклад документів, складених іноземною мовою, в тому числі, документа щодо купівлі-продажу, митна декларація країни відправлення та інші документи складені іноземною мовою.

У зв`язку з наведеним, митна вартість товару скоригована митним органом за другорядним методом визначення митної вартості - 2г - резервний метод, згідно з положеннями ст. 64 МК України та ґрунтується на відомостях інформаційних ресурсів митних органів за ЕМД від 22.05.2019 №UA204010/2019/217699 та розрахована на рівні 30 550 EUR/од.

У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, митним органом з урахуванням відомостей інформаційних ресурсів митних органів за ЕМД від 22.05.2019 №UA204010/2019/217699 (згідно якої митна вартість розрахована на рівні 30 550 EUR/од.), прийняв рішення про коригування митної вартості від 01.07.2019 №UA110000/2019/200122/2 та визначив митну вартість також на рівні 30 550 EUR/од.

Також митним органом прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA110150/2019/00434 від 01.07.2019.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що разом з декларацією від 26.06.2019 № UA110150/2019/228089 декларантом митному органу надавався документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 26.06.2019, що також не заперечується і відповідачем.

Проте, згідно рішення митного органу митним органом вказано, що взагалі не було подано документи на підтвердження транспортної складової, отже зазначене дає підстави для висновку, що такий документ не було взято до уваги митним органом.

Так, 23.06.2019 позивачем було ввезено автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, номер кузова VIN - НОМЕР_3 на митну територію України, що підтверджується митною декларацією за формою МД-2 від 23.06.2019 та актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23.06.2019 року, з відмітками Волинської митниці ДФС.

Матеріалами справи підтверджуються, що позивачем сплачено 21 червня 2019 року за розмитнення автотранспортного засобу 165 000грн.

Наведене дає підстави для висновку, що автомобіль, який представлений до митного оформлення, доставлено в Україну власним ходом, а отже в даному випадку транспорті витрати можуть складатися тільки з вартості пального.

У той же час, відповідно до приписів п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Тобто, у випадку самостійної доставки транспортного засобу (власним ходом) на територію України такі документи (транспортні (перевізні)) не обов`язково мають бути в наявності.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що не надання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22.04.2019 року по справі №815/6242/17 з подібними правовідносинами.

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для не застосування зазначеної норми.

Стосовно посилання митного органу на те, що автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією від 26.06.2019 №UA110150/2019/228089 згенеровано форми митного контролю, в тому числі, форми митного контролю 105-2 "Контроль правильності визначення митної вартості товарів", 106-2 "Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів." При цьому, в примітках до форм контролю зазначено: "Вартість транспортного засобу, нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення митної вартості за VIN кодами - НОМЕР_3, валюта EUR вартість - 30 550", колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з зазначенням суду першої інстанції, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.02.2019 в справі №805/2713/16-а.

Матеріали справи містять копію ЕМД від 22.05.2019 № UA204010/2019/217699 (яка була надана відповідачем), на підставі якої було відкориговано митну вартість авто, що заявлена до розмитнення позивачем до рівня 30550 EUR/од., в той же час вказана ЕМД містить такі дані: вартість авто за ЕМД від 22.05.2019 №UA204010/2019/217699 задекларована на рівні 30 200 EUR/од, в той час як митна вартість авто позивача визначена на рівні - 30550 EUR/од, тобто більше ніж за попереднім розмитненням подібного товару (ЕМД від 22.05.2019 № UA204010/2019/217699).

Відповідач з цього приводу в апеляційній скарзі зазначає, що ЕМД від 22.05.2019 № UA204010/2019/217699 містить дані про вартість подібного автомобілю на рівні 30 200 EUR/од, при цьому, 30 200 EUR/од це ціна інвойсу, а 30 550 EUR/од - це митна вартість з урахуванням витрат, передбачених ч. 10 ст. 58 МКУ. Вказує, що згідно ч. 2 ст. 64 МКУ митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних/визначених митними органами митних вартостях.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги постанову Верховного Суду від 21.12.2018 у справі №815/228/17, згідно якої Верховний Суд дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність визначення митної вартості позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Матеріали справи містять декларацію ЕМД від 26.06.2019 №UA110150/2019/228089, надану позивачем. Згідно вказаної декларації позивачем зазначені такі характеристики авто (а.с. 57):

- автомобіль легковий,

- марка VOLKSWAGEN,

- модель TOUAREG,

- номер кузова VIN - НОМЕР_3 ;

- тип двигуна - дизельний,

- робочий об`єм циліндрів - 2967 см3,

- потужність - 193 кВт,

- екологічна норма - ЄВРО-6;

- дата виготовлення - 22.09.2015

- країна відправлення - Литва,

- ціна товару - 14 600 EUR (438 447,15грн.).

Натомість, відповідач застосовує для визначення митної вартості авто позивача іншу декларацію, а саме ЕМД від 22.05.2019 №UA204010/2019/217699, згідно якої митним органом визначена митна вартість автомобілю на рівні 30 200 EUR, та зазначені такі характеристики авто (а.с. 69):

- автомобіль легковий,

- марка VOLKSWAGEN,

- модель TOUAREG,

- календарний рік виготовлення: 2015,

- модельний рік виготовлення - 2016,

- номер кузова VIN - WVGZZZ7PZGD008990;

- тип двигуна - дизельний,

- робочий об`єм двигуна - 2967 см3,

- потужність - 193 кВт.

- країна відправлення не зазначена,

- ціна товару - 30 200 EUR (890 352,47грн.).

Колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з тим, що ЕМД від 22.05.2019 №UA204010/2019/217699 може слугувати підставою для визначення митної вартості авто позивача на рівні 30 550 EUR, оскільки хоча і збігаються певні показники/характеристики авто, такі як марка VOLKSWAGEN, модель TOUAREG, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм двигуна - 2967 см3, потужність - 193 кВт, натомість митним органом не взято до уваги різні характеристики, які впливають на ціну автомобілю та, зокрема, і на визначення митної вартості.

Так, дата виготовлення авто позивача - 22.09.2015, а в ЕМД від 22.05.2019 № UA204010/2019/217699 календарний рік виготовлення 2015, а модельний рік виготовлення - 2016, що не є тотожним; в декларації позивача зазначена країна відправлення - Литва, натомість, в ЕМД від 22.05.2019 № UA204010/2019/217699 країна відправлення не зазначена, що дає підстави для висновку про різну цінову політику та зокрема, різну митну вартість. Водночас, митним органом не проаналізовано пробіг кілометражу автомобілів, можливі пошкодження, перебування в ремонті, та інші суттєві обставини, що можуть вплинути на визначення ціни товару, та зокрема, і митної вартості.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а висловив таку правову позицію: "…у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей, визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом".

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надані суду докази того, що ввезене авто за ЕМД від 22.05.2019 №UA204010/2019/217699 є ідентичним тому, що ввезено позивачем та заявлено до розмитнення за ЕМД від 26.06.2019 №UA110150/2019/228089.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду адміністративної справи та для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення адміністративної справи і потребують спеціальних знань, судом першої інстанції у відповідності до ухвали від 07 жовтня 2019 року призначено у справі №804/6464/19 судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експерту Рейнюку Олександру Віталійовичу, свідоцтво № 543 від 28.10.2016, адреса: 50027, м. Кривий Ріг, вул. Юрія Камінського, 20.

На вирішення зазначеної експертизи поставлене наступне питання:

- яка митна вартість автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG 2015 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_3 , що ввозиться на митну територію України на дату оцінки 01.07.2019.

За результатами проведення судової експертизи матеріали справи містять висновок від 29.10.2019 №253/19 про визначення ринкової вартості, згідно з яким ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG 3.0 TDI, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер ( VIN ) НОМЕР_3, що ввозиться на митну територію України, на дату оцінки - 01.07.2019, становить 571589,48 грн. (п`ятсот сімдесят одна тисяча п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 48 копійок), що згідно з офіційним курсом НБУ на 01.07.2019 року (1:29.764317) становить: 19 203,85 євро.

Зазначена експертна оцінка проведена станом на 01.07.2019.

Отже, висновком експерта підтверджується факт того, що позивачем в ЕМД від 26.06.2019 № UA110150/2019/228089 дійсно занижена вартість авто, що заявлено до розмитнення у вказаній декларації, у той же час вказаний висновок експерта спростовує і обґрунтованість визначення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/200122/2 від 01.07.2019 митної вартості авто VOLKSWAGEN, модель TOUAREG, номер кузова VIN - НОМЕР_3 , яке ввезено позивачем, на рівні 30 550 EUR/од.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, з урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/200122/2 від 01.07.2019 та визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2019/00434 від 01.07.2019.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються матеріалами справи та нормами чинного законодавства.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права, свободи та інтереси позивача захищені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 24.06.2020 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п.2 ч.5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Строки касаційного оскарження, з урахуванням п. 3 Розділу IV «Прикінцеві Положення» КАС України в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020, продовжуються на строк дії карантину.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 24.06.2020.

В повному обсязі постанова виготовлена 03.07.2020.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова