Справа № 569/20784/19
Суддя: Бердій М. А.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Самедовій Л.Р.,

з участю представника позивача Троянчука Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови в справі про порушення митних правил та скасування постанови в справі про порушення митних правил ,суд -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Троянчук Д.М. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав викладених в позовній заяві, просив суд поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови в справі про порушення митних правил №0412/20400/19 від 03 жовтня 2019 року постановленої заступником начальника - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Рівненської митниці ДФС Сімчуком В.П та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0412/20400/19 від 03 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.485 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 711 746, 46 грн., винесену заступником начальника - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Рівненської митниці ДФС Сімчуком В.П. Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.485 МК України просив суд закрити.

Представник відповідача повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив на позов не подав.

Суд заслухавши представника позивача Троянчука Д.М., дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, 03 жовтня 2019 року заступником начальника - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Рівненської митниці ДФС Сімчуком В.П було розглянуто матеріали справи про порушення митних правил розпочатої 11 вересня 2019 року за ознаками вчинення громадянином України ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.485 МК України та винесено постанову в справі про порушення митних правил №0412/20400/19, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 711 746, 46 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 10.05.2019 року в Рівненську митницю ДФС надійшов лист Головного управління ДФС в Одеській області від 10.05.2019 року №14060/9/15-32-14-10- 03, яким направлено матеріали документальної невиїзної перевірки дотримання ПП «БРОК-ПЛЮС» (код СДРПОУ 37890005) вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями №UА204010/2017/231501 від 06.11.2017 року, №UА204010/2017/230795, від 31.10.2017 року, №UА204010/2017/230828. від 31.10.2017 року

Результати перевірки зафіксовані в Акті №461/15-32-14-10/37890005 від 22.03.2019 року.

В ході проведення документальної невиїзної перевірки ПП «БРОК-ПЛЮС» встановлено наступне:

1. 31.10.2017 року декларантом приватного підприємства «БРОК-ПЛЮС» ОСОБА_2 у Рівненську митницю ДФС подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UА204010/2017/230795 від 31.10.2017р. з метою проведення митного оформлення та випуску у вільний обіг на митній території України (митний режим імпорт) товару: автомобіля вантажного марки "MERCEDES-BENZ", модель "SPRINTER 519", ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 . В якості підтвердження відомостей про дату першої реєстрації автомобіля вантажного марки "MERCEDES-BENZ", модель "SPRINTER 519", ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 декларантом надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 20.12.2012р., в якому зазначена дата першої реєстрації транспортного засобу - 20.12.2012р. При митному оформленні транспортного засобу сплачені наступні митні платежі: ввізне мито (вид платежу - 021) - 20 742,53 грн., акцизний податок (вид платежу - 085) - 1 861,16 грн., податок на додану вартість (далі - ПДВ, вид платежу - 028) - 46 005,79 грн.

2. 31.10.2017 року декларантом приватного підприємства «БРОК-ПЛЮС» ОСОБА_2 у Рівненську митницю ДФС подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204010/2017/230828 від 31.10.2017р. з метою проведення митного оформлення та випуску у вільний обіг на митній території України (митний режим імпорт) товару: автомобіля вантажного марки "MERCEDES-BENZ", модель "SPRINTER 519", ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_2 . В якості підтвердження відомостей про дату першої реєстрації автомобіля вантажного марки "MERCEDES-BENZ", модель "SPRINTER 519", ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_2 декларантом надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 20.12.2012р., в якому зазначена дата першої реєстрації транспортного засобу - 20.12.2012р. При митному оформленні транспортного засобу сплачені наступні митні платежі: ввізне мито (вид платежу - 021) - 23 079,10 грн., акцизний податок (вид платежу - 085) - 1 861,16 грн., податок на додану вартість (далі - ПДВ, вид платежу - 028) - 51 146,25 грн.

3. 06.11.2017 року декларантом приватного підприємства «БРОК- ПЛЮС» ОСОБА_2 у Рівненську митницю ДФС подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204010/2017/231501 від 06.11.2017р. з метою проведення митного оформлення та випуску у вільний обіг на митній території України (митний режим імпорт) товару: автомобіля вантажного марки "MERCEDES- BENZ", модель "SPRINTER 313", ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_3 . В якості підтвердження відомостей про дату першої реєстрації автомобіля вантажного марки "MERCEDES-BENZ", модель "SPRINTER 313", ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_3 декларантом надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 28.12.2012р., в якому зазначена дата першої реєстрації транспортного засобу - 28.12.2012р. При митному оформленні транспортного засобу сплачені наступні митні платежі: ввізне мито (вид платежу - 021) - 13 656,49 грн., акцизний податок (вид платежу - 085) - 1 347,11 грн., податок на додану вартість (далі - ПДВ, вид платежу - 028) - ЗО 313,70 грн.

У процесі перевірки UУ ДФС в Одеській області отримано інформацію щодо дати першої реєстрації автомобілів вантажних марки "MERCEDES-BENZ", імпортованих ПП «БРОК-ПЛЮС» за митними деклараціями від 06.11.2017 №UA204010/2017/231501, від 31.10.2017 №UA204010/2017/23 0795, від 31.10.2017 №UA204010/2017/230828.

Під час опрацювання отриманої інформації згідно листа ПрАТ «ВОЛИНЬ- АВТО» від 24.01.2019 №16, який є офіційним представником MERCEDES- BENZ у Волинській області встановлено, що на дату митного оформлення транспортних засобів згідно вказаних вище митних декларацій ПП «БРОК- ПЛЮС» було задекларовано недостовірну інформацію про дату їх першої реєстрації.

Отже, перевіркою встановлено, що на момент проведення митного оформлення автомобілі вантажні: марки "MERCEDES-BENZ", модель "SPRINTER 519", ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 ; марки "MERCEDES-BENZ", модель "SPRINTER 519", ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_2 ; марки "MERCEDES-BENZ", модель "SPRINTER 313", ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_3 , перебували в експлуатації більше п`яти років.

При здійсненні митного оформлення вище вказаних транспортних засобів ПП "БРОКЕР-ПЛЮС" подано до митного оформлення свідоцтва про реєстрацію ТЗ згідно яких вказані транспортні засоби використовуються до 5 років, ставка акцизного податку встановлена у розмірі 0,02 євро за 1 куб. см об`єму циліндрів двигуна.

Проте згідно інформації отриманої від ПрАТ «ВОЛИНЬ-АВТО», який є офіційним представником MERCEDES-BENZ у Волинській області встановленого вказані транспортні засоби використовувалися з 5 до 8 років, а отже з урахуванням підпункту 215.3.5 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України від 02.12.210 року №2755-VI із змінами та доповненнями, для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно УКТ ЗЕД, необхідно було застосовувати коефіцієнт 40, тобто ставка акцизного податку встановлюється у розмірі 0,8 EUR за 1 см.

Отже, враховуючи вищевикладене встановлені порушення призвели до заниження ПП «БРОК-ПЛЮС» податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 237 248,82 грн. (у тому числі акцизний податок на суму 197 707,35 грн. та податок на додану вартість 39 541,47 грн.).

Таким чином, за результатами документальної невиїзної перевірки дотримання ПП «БРОК-ПЛЮС» вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями №UА204010/2017/231501 від 06.11.2017 року, №UА204010/2017/230795 від 31.10.2017 року, №UA204010/2017/230828 від 31.10.2017 року (Акт №461/15-32-14-10/37890005 від 22.03.2019р.) встановлено, що директор ПП «БРОК-ПЛЮС» ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру сплати митних платежів на загальну суму 237 248,82 грн. (у тому числі акцизний податок на суму 197 707,35 грн. та податок на додану вартість 39 541,47 грн.), а саме подав органу доходів і зборів свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів: НОМЕР_5 від 20.12.2012 року; НОМЕР_6 від 20.12.2012 року; НОМЕР_7 від 28.12.2012 року, що містять недостовірні відомості про дату першої реєстрації, що призвело до несвоєчасного, недостовірного та неповного нарахування та сплати митних платежів, що справляються у разі ввезення товарів на митну територію України.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 485 МК України.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю виходячи з наступного.

Відповідно до ст.54 Митного кодексу України, органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю і митного оформлення.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Статтею 352 Митного кодексу України визначено перелік матеріалів, які можуть бути використані посадовими особами органів доходів і зборів для підготовки висновків за результатами перевірок, зокрема: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

З метою здійснення митного контролю органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати інформацію, щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України. Для підготовки висновків можуть бути використані матеріали, отримані від суб`єктів зовнішньоекономічної на запит органу доходів і зборів в порядку статті 334 МК України.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Відповідно до положень статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено судом, декларантом при заявлені митної вартості транспортних засобів було надано митним органам до митних декларацій, зокрема, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, а саме:

- для підтвердження відомостей про дату першої реєстрації автомобіля вантажного марки «MERCEDES-BENZ», модель «SPRINTER 519», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 декларантом надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 20.12.2012 року, в якому зазначена дата першої реєстрації транспортного засобу - 20.12.2012 року.

- для підтвердження відомостей про дату першої реєстрації автомобіля вантажного марки «MERCEDES-BENZ», модель «SPRINTER 519», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_2 декларантом надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 20.12.2012 року, в якому зазначена дата першої реєстрації транспортного засобу - 20.12.2012 року.

- підтвердження відомостей про дату першої реєстрації автомобіля вантажного марки «MERCEDES-BENZ», модель «SPRINTER 313», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_3 декларантом надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 28.12.2012 року, в якому зазначена дата першої реєстрації транспортного засобу - 28.12.2012 року.

Порядок переміщення транспортного засобу через митний контроль врегульовано Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими Наказом Державної митної служби України 17.11.2005 року №1118 (у редакції наказу Держмитслужби від 17.03.2008 року №229).

Так, відповідно до п.7 Правил, власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає серед інших документів оригінали та ксерокопії паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Згідно п. 8 Правил №1118, визначення року виготовлення ТЗ здійснюється на основі даних його виробника, що містяться в ідентифікаційному номері ТЗ. Міжнародною організацією стандартизації (ISO) запроваджено з 1976 року міжнародний стандарт ідентифікаційних позначень автомобіля - ISO 3779-1983, гармонізований з державним стандартом України ДСТУ 3525-97 обов`язкового застосування в Україні, які складаються з міжнародного коду виробника ТЗ (перші три символи), описової частини (подальші шість символів) і розпізнавальної частини (останні вісім символів), за яким визначається ідентифікаційний номер ТЗ. Ідентифікаційний номер індивідуальний для кожного ТЗ.

У разі визначення року виготовлення ТЗ необхідно враховувати те, що за міжнародним стандартом ISO 3779-1983 виробники ТЗ зазначають в ідентифікаційному номері або календарний, або модельний рік виготовлення ТЗ, тобто наступний модельний рік починається після 1 липня поточного календарного року.

Стандартом ISO 3779-1983 для кодування модельних років виготовлення ТЗ рекомендовано використання 10-го символу в 17-значному ідентифікаційному номері та символів, наведених у табл. 4.4 додатка 4 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за №1074/8395.

Календарний і модельний роки виготовлення можуть також визначатися за розпізнавальною частиною ідентифікаційного номера (останні 8 знаків).

Більшість виробників ТЗ зазначають рік виготовлення 10-м символом у 17-значному ідентифікаційному номері. Разом з тим існують виробники ТЗ, що зазначають рік виготовлення знаком, розміщеним в іншому місці ідентифікаційного номера ТЗ. Деякі виробники формують ідентифікаційний номер ТЗ, у якому рік виготовлення взагалі не зазначається.

За рік виготовлення ТЗ приймається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік).

Якщо в ідентифікаційному номері нового ТЗ не міститься повна інформація про календарну дату його виготовлення, то такою датою вважається дата виготовлення, зазначена в технічних документах виробника ТЗ.

Якщо календарну дату виготовлення ТЗ, який перебував у користуванні, визначити за його ідентифікаційним номером неможливо, то за основу береться рік виготовлення, визначений за його ідентифікаційним номером, з урахуванням календарної дати першої реєстрації ТЗ.

Датою першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорта німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію).

У разі відсутності даних про дату першої реєстрації, коли модельний чи календарний рік виготовлення ТЗ, зазначений в ідентифікаційному номері, збігається з роком початку його експлуатації, датою виготовлення вважати 1 січня року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ.

Якщо встановлений за ідентифікаційним номером модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, й перевищує його, датою виготовлення вважати 1 липня зазначеного в реєстраційних документах року.

Якщо встановлений за ідентифікаційним номером календарний або модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, і є меншим за нього, датою виготовлення вважати 1 січня календарного року, зазначеного в ідентифікаційному номері.

У разі неможливості визначення року виготовлення ТЗ за ідентифікаційним номером роком виготовлення вважати рік, що значиться в реєстраційних і технічних документах на ТЗ.

Датою початку користування ТЗ, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації ТЗ, визначена в реєстраційних документах, які видані уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці ТЗ на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації ТЗ датою початку користування вважати перший день першого місяця року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ, а за відсутності в ідентифікаційному номері року виготовлення - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Судом встановлено, що документи, які було додано декларантом до митних декларацій, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, підтверджують роки випусків транспортних засобів - 2012, а дати першої реєстрації - 20.12.2012 року та 28.12.2012 року. У декларанта на момент подання митних декларацій інших документів стосовно дат випуску транспортних засобів не було.

Суд зазначає, що жодними нормативними актами не передбачено обов`язок декларанта перевіряти дані, що зазначені в товарно-супровідних документах при заповненні митних декларацій.

Щодо посилання на акт перевірки №461/15-32-14-10/37890005 від 22.03.2019 року, згідно якого встановлено, що різниця між сплаченими митними платежами за митними деклараціями та розрахованими митними платежами становить 237 248,82 грн., то суд зазначає, що такі відомості є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів, рік виготовлення, а також об`єми і типи двигунів, технічні характеристики, інші відомості про транспортні засоби, можуть бути визначені при наявності технічних паспортів транспортних засобів, документів, що містять відомості про вартість, а також шляхом проведення огляду транспортного засобу із визначенням технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 486 Митного кодексу України щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил згідно ст.489 Митного кодексу України зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст.458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом ст.ст. 458, 487 Митного кодексу України, ст. ст. 9-11 КУпАП, підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту даної норми випливає, що склад порушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

Із аналізу поданих до митних декларацій документів вбачається, що під час оформлення транспортних засобів декларант, визначаючи рік випуску транспортних засобів, діяв добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо імпортованих транспортних засобів та заниження митної вартості, адже пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому передані продавцем автомобіля, що ніким не скасовані чи визнані недійсними, що безумовно свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

З постанови не вбачається, що фіскальний орган зібрав докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, і доказів того, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів та зменшення їх розміру, шляхом заявлення в митних деклараціях неправдивих відомостей про рік випуску автомобіля.

Таким чином, ОСОБА_1 не вчиняв протиправної умисної дії та не заявляв в митних деклараціях неправдиві відомості, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, оскільки зазначив в митних деклараціях достовірні дані щодо дат першої реєстрації спірних транспортних засобів, а саме дати, які зазначені в свідоцтвах про реєстрацію транспортного засобу.

Крім того, посилання в акті перевірки на лист ПрАТ «Волинь-Авто» №16 від 24.01.2019 року суд визнає необґрунтованим, оскільки вказане товариство в Україні є лише офіційним представником іноземної компанії, яке не є органом, що здійснює реєстрацію транспортних засобів. Крім того, у вказаному листі вказана лише дата першої реєстрації ТЗ без зазначення того, на підставі яких саме реєстраційних документів до баз даних виробника були внесені відомості щодо першої реєстрації.

Суд зауважує, що відповідно до пункту 8 частини першої статті 336 МК України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом, зокрема, направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Разом з тим, відповідач не навів в постанові доказів направлення запитів та отримання від уповноважених органів іноземних держав інформації, яка б спростувала автентичність поданих позивачем до митного оформлення документів. Крім того, під час державної реєстрації транспортних засобів на території України, після їх ввезення на митну території України, фактів недостовірності чи підробки реєстраційних документів виявлено не було.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позовні вимоги позивача слід задоволити, постанову в справі про порушення митних правил №0412/20400/19 від 03 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.485 МК України скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.241-246,250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови в справі про порушення митних правил №0412/20400/19 від 03 жовтня 2019 року винесену заступником начальника - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Рівненської митниці ДФС Сімчуком Віталієм Петровичем.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: м.Рівне, вул.Соборна, 104, ) про скасування постанови в справі про порушення митних правил, задоволити повністю.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0412/20400/19 від 03 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.485 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 711 746, 46 грн., винесену заступником начальника - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Рівненської митниці ДФС Сімчуком Віталієм Петровичем..

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.485 МК України - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п.15.5розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147 VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.