Справа № 760/34440/19
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі Колесниковій А.Ю

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира взводу №2 роти №1 БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області Буденного Олега Вікторовича про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду з Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вищевказана адміністративна справа.

У своїй позовній заяві позивач вказує на те, що 07 грудня 2019 року відносно нього командиром взводу №2 роти №1 БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області Буденним Олегом Вікторовичембула винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. З вказаною постановою позивач не згоден, а тому просить суд її скасувати з тих підстав, що вважає її незаконною.

Ухвалою судді від 23.03.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

У судове засідання позивач не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився. До суду подав відзив, у якому заперечує проти задоволення вказаного позову. Вважає, що твердження позивача викладені у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом CHEVROLET EPICA. н.з НОМЕР_1 , за адресою: Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль 7, здійснив невимушену зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», в той час здійснив зупинку на заїзді на естакаду чим порушив п.15.9.в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 та скоїв адміністративне правопорушення , за яке частиною першою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 255 гривень. Крім цього зазначає, що інспектором правомірно винесена постанова, будь-яких порушень при розгляді справи не було.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, та оцінивши досліджені у судовому засіданні письмові та електронні докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме, те що він о 04 годині 20 хвилин 07.12.2019 року керуючи транспортним засобомздійснив невимушену зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», в той час здійснив зупинку на заїзді на естакаду чим порушив п.15.9.в) ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Зазначене рішення суб`єкта владних повноважень наразі є предметом оскарження.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2,3,5 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 1 ст.9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (надалі за текстом - Закон №3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону; Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

За змістом п.1.1 «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (надалі по тексту - ПДР) ці Правила відповідно до Закону №3353-XII встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР зазначено що, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 15.9 в) ПДР України зупинка забороняється на залізничних переїздах, на трамвайних коліях, на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними.

Згідно з п.1.10 ПДР: естакада- інженерна споруда для руху транспортних засобів та (або) пішоходів, підняття однієї дороги над іншою у місці їх перетину, а також для створення дороги на певній висоті, яка не має з`їздів на іншу дорогу.

Диспозицією ч.1ст.122 КУпАП, передбачена відповідальність водія, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року №1395 (далі за текстом - Інструкція №1395), постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; опис обставин, установлених при розгляді справи; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

З переглянутого у судовому засіданні відео від 07.12.2019 знятого на нагрудну камеру інспектора Б/к №22, вбачається, що позивач здійснив зупинку свого автомобіля на естакаді, що відповідно до п.15.9в) ПДР заборонено. Проте, при розгляді оскаржуваної постанови, намагався уникнути адміністративної відповідальності, вводячи інспектора в оману, пояснюючи причини зупинки автомобіля різними версіями.

Також у відзиві, представник відповідача вказав, що сторона відповідача заперечує проти задоволення позову, у зв`язку з тим, що постанова є законною та такою що не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оскільки у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем доведено законність та обґрунтованість складеної постанови, а тому оскаржувана постанова від 07.12.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, ч. 1 ст. 122 КУпАП, ПДР України, ст. ст. 6, 8, 9, 77, 286 КАС України, , суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до командира взводу №2 роти №1 БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області Буденного Олега Вікторовича про скасування постанови - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження рішення суду, визначений в цьому рішенні продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Чирка С.С.