Справа № 591/7007/17
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 липня 2020 року

Київ

справа №591/7007/17

адміністративне провадження №К/9901/56855/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Тацій Л.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Шарапи В.М., -

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (далі - управління МВС) на рішення Зарічного районного суду міста Суми від 06 березня 2018 року (прийняте судом у складі судді Сидоренко А.П.) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2018 року (ухвалену судом у складі: головуючого судді Спаскіна О.А., суддів: Любчич Л.В., Сіренко О.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління МВС, Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС) , третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про визнання протиправною відмову у вчинення дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив: визнати протиправною відмову управління МВС у направленні необхідних документів для призначення йому пенсії за вислугою років до департаменту персоналу організації освітньої та наукової діяльності МВС (далі - Департамент) підготувати та подати до Департаменту необхідні документи для призначення пенсії за вислугою років; визнати протиправною відмову МВС направити до ГУ ПФУ необхідні документи для призначення пенсії за вислугою років та зобов`язати направити до ГУ ПФУ необхідні документи для призначення йому пенсії за вислугою років.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Зарічний районний суд міста Суми рішенням від 06 березня 2018 року позов задовольнив частково.

Визнав протиправною відмову управління МВС (місцезнаходження: м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, 23, ) у направленні необхідних документів для призначення пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за вислугу років до департаменту персоналу організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України.

Зобов`язав управління МВС (місцезнаходження: м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, 23, ) підготувати та подати до департаменту персоналу організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України необхідні документи для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовив.

Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 23 травня 2018 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із того, що наказом УМВС України в Сумській області від 39.04.2014 № 73 о/с ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «ж» Положення (за власним бажанням) у запас Збройних Сил України та цим наказом установлено, що вислуга років станом на 30 квітня 2014 року складає: календарна - 15 років 08 місяців 18 днів, пільгова - 05 років 11 місяців 04 дня.

Таким чином, станом на дату звільнення з органів внутрішніх справ вислуга позивача ОСОБА_1 становить 21 років 07 місяців 22 дні, що є достатньою підставою для набуття права позивача на пенсію за вислугу років відповідно до норм Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

20 липня 2018 року управління МВС звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить судові рішення скасувати та прийняти нове - про відмову у задоволенні позову.

У скарзі посилається на те, що аналіз пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ дає підстави вважати, що для призначення пенсії за вислугу років до обрахунку беруться лише календарні роки. Будь-яких виключень з цього правила не передбачено.

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 липня 2018 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Гриців М.І., судді: Гімон М.М., Мороз Л.Л.

Верховний Суд ухвалою від 15 серпня 2018 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою управління МВС.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 липня 2019 року на підставі розпорядження в.о. начальника управління забезпечення автоматизованого документообігу суду секретаріату Касаційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року № 1024/0/78-19 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Стеценко С.Г., Шарапа В.М., справу передано судді-доповідачу.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

ОСОБА_1 , який обіймав посаду заступника начальника відділу боротьби з етнічними організованими злочинними групами та естрімізмом УБОЗ УМВС України в Сумській області, наказом УМВС України в Сумській області від 30 квітня 2014 року №75 о/с було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «ж» Положення (за власним бажанням) у запас Збройних Сил України. Вислуга років станом на 30 квітня 2014 року складає: календарна - 15 років 08 місяців 18 днів, ОВС - 15 років 08 місяців 18 днів, пільгова - 05 років 11 місяців 04 дні; для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні становить 15 років 08 місяців 18 днів.

19 жовтня 2017 року листом № 33-/К-49пк Управління МВС в Сумській області повідомило позивача, що за його зверненням документи для вирішення питання призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» направлені до головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Щодо надання фінансових документів для призначення пенсії повідомило позивачу, що підстав для надання позивачу грошового атестату та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням немає.

15 листопада 2017 року ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою до Голови ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області, та просив підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області подання для призначення йому пенсії за вислугою років (а.с.15).

Листом від 22 листопада 2017 року №33/К-114 пк Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області повторно відмовило йому, зазначивши що позивач не має права на пенсію згідно чинного законодавства, направити документи для оформлення подання для призначення пенсії за вислугу років до відділу координації соціальних та пенсійних питань ДПООНД МВС України, як уповноваженому структурному підрозділу, немає правових підстав.

Позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у межах доводів касаційної скарги перевірив постановлені у цій справі судові рішення, обговорив доводи касаційної скарги і дійшов висновку про таке.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також, виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон № 2262-ХІІ.

Пунктом "б" статті 12 цього Закону передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ право на пенсію за вислугу років зокрема мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, інші особи, зазначені у пунктах "б" - "д", "ж" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби у період:

- з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше (на день звільнення).

Стаття 171 Закону № 2262-ХІІ передбачає, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом міністрів України.

Кабінет Міністрів України затвердив постановою від 17 липня 1992 року № 393 Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Порядок № 393).

Відповідно до пункту в) абзацу 3 цього Порядку до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяця. Відповідно до абзацу 1 вказаний порядок застосовується для обчислення вислуги для призначення пенсії. Зі змісту Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 393 вбачається, що приписи останніх не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугу років від наявності виключно календарної вислуги.

Згідно з пунктом «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років також призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до п. 4.1.6 Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року № 3720 (в редакції, чинній на час звільнення позивача) стаж роботи працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби у вищезазначених підрозділах згідно з переліком посад, визначених Міністром внутрішніх справ України. Наказом МВС № 431 від 14 листопада 2007 року затверджений Перелік посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби.

Водночас стаття 17 Закону № 2262-ХІІ визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років при призначенні пенсії.

Згідно з частиною другою статті 17 Закону № 2262-XII до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Виходячи з наведеного, в Законі № 2262-XII не встановлено, що пенсію за вислугу років можна призначати особам з урахуванням пільгового обчислення. Вказаним Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності, у даному випадку, 21 календарного року 6 місяців і більше та виключний перелік періодів служби, які враховуються до календарної вислуги років.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17, від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 161/4876/17, від 22 січня 2019 року у справі № 295/10742/16-а, від 27 лютого 2019 року у справі № 295/6454/17.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 27 березня 2020 року у справі № 569/727/17 зазначив, що аналіз норм Закону № 2262-ХІІ дає підстави для висновку про те, що законодавець розмежовує такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років». При цьому, до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії (як правило впливає на розмір пенсії).

В то й же час для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Таким чином, враховуючи приписи чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у позивача права на призначення пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років, оскільки позивач не має встановленої пунктом "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-XII календарної вислуги років. Відтак судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд.

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду міста Суми від 06 березня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : С.Г. Стеценко

В.М. Шарапа