Справа № 524/7611/16-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 липня 2020 р.Справа № 524/7611/16-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Любчич Л.В., членів колегії: судді Спаскіна О.А., судді Присяжнюк О.В. у справі № 524/7611/16-а на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23.01.2020

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцького міського Голови Малецького Віталія Олексійовича, Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Кременчуцької міської ради

про визнання незаконними розпоряджень міського Голови та рішення сесії міської Ради,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Другого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (далі - заявник, ОСОБА_1 ) на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23.01.2020 по справі №524/7611/16-а за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради ( далі - КМР), Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради( далі - ВК КМР), Кременчуцького міського Голови Малецького Віталія Олексійовича ( Кременчуцького міського голови Малецького В.О.) про визнання незаконними розпоряджень міського Голови та рішення сесії міської Ради.

09.07.2020 від ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку надійшла заява про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Любчич Л.В., члени колегії: суддя Спаскін О.А., суддя Присяжнюк О.В. на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23.01.2020.

За наслідком аналізу змісту вказаної заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Любчич Л.В., члени колегії: суддя Спаскін О.А., суддя Присяжнюк О.В. подано на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23.01.2020, оскільки у провадженні вказаного вище складу суду апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23.01.2020 не перебуває.

В обґрунтування заяви про відвід колегії суддів заявник зазначила, що вказаний склад суду є упередженим, має умисел на постановлення завідомо неправосудного рішення, а розгляд справи є необ`єктивним, виходячи з такого.

Суд апеляційної інстанції неправомірно допустив до розгляду справи представників відповідача та третьої особи, оскільки вони не надали суду належних документів на підтвердження своїх повноважень.

Документи, які надано ними до суду, не можуть братись судом до уваги, оскільки документи, що направлені засобами електронного зв`язку не засвідченні електронним цифровим підписом, письмові копії документів не завірені належним чином, а їх оригінали відсутні в матеріалах справи.

Статут територіальної громади, який підтверджує повноваження відповідача та його представників, Положення про відповідний відділ, а також посадову інструкції уповноваженої на представництво особи матеріали справи не містять

Довіреність ВК КМР, яку надано представником відповідача на підтвердження повноважень Шинкаренко Н.М., не містить відомостей про її посаду та конкретизації щодо певного суду та номеру судової справи, в межах якої вона є його повноважним представником.

Копія службового посвідчення Шинкаренко Н.М. належним чином не завірена, а тому не є допустимим доказом в розумінні ст. 74 КАС України

Крім того, суд апеляційної інстанції не дотримався правової позиції викладеної у постанові ВС у складі Касаційного адміністративного суду від 08.05.2019 у справі №160/7887/18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №826/5500/18, а також вимог ДСТУ 4163/2003, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003.

Також судом не враховано думку ОСОБА_1 про можливість розгляду справи за відсутності Кременчуцького міського голови Малецького В.О. та представника ВК КМР, які не були присутні під час судового розгляду 08.07.2020.

Проаналізувавши доводи, викладені заявником, матеріали справи, колегія суддів вважає, що заявлений відвід не може вважатись вмотивованим, оскільки наведені в заяві підстави щодо існування обставин, які викликають сумніви у неупередженості суддів не знаходять свого підтвердження.

Відповідно до ч.1ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 3 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 11 ст. 40 КАС України <...> відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Колегія суддів зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід складу суду по справі №524/7611/16-а, колегія суддів зазначає, що стверджувальні судження учасника справи є бездоказовими, а наведені аргументи не відповідають критерію «об`єктивно обґрунтований».

Посилання заявника на відсутність у представника відповідача та третьої особи повноважень на представництво інтересів у суді колегія суддів відхиляє, оскільки судовим розглядом встановлено їх наявність.

Зазначені в заяві ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Любчич Л.В., Спаскіна О.А., Присяжнюк О.В., підстави не свідчать про упередженість або необ`єктивність суддів, пряму чи опосередковану заінтересованість в результаті розгляду справи, а фактично відображають власну позицію позивача та незгоду щодо прийнятого суддями рішення, що відповідно до положень ч.4 ст. 36 КАС України не може бути підставою для відводу.

Тобто, обставини, якими заявник обґрунтовує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості, необ`єктивності та заінтересованості в результаті розгляду справи колегії суддів, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цього судді як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", яким керується Європейський суд з прав людини.

Аналізуючи наведене, колегія суддів зазначає, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів по справі № 524/7611/16-а у складі: головуючий суддя Любчич Л.В., члени колегії: суддя Спаскін О.А., суддя Присяжнюк О.В. відсутні, оскільки заявлений відвід є необґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 29, 30, 31, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Любчич Л.В., члени колегії: суддя Спаскін О.А., суддя Присяжнюк О.В. по справі № 524/7611/16-а на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука вважати необґрунтованою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Любчич Л.В.
Судді(підпис) (підпис) Присяжнюк О.В. Спаскін О.А.