Справа № 540/865/20
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/865/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі щодо не підготування та ненадання до відповідного органу Державної казначейської служби України висновку про повернення на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» надміру сплаченого податку на нерухоме майно відмінне, від земельної ділянки в сумі 4352,46 грн.;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі підготувати висновок про повернення на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» надміру сплаченого податку на нерухоме майно відмінне, від земельної ділянки в сумі 4352,46 грн. та подати його до відповідного органу Державної казначейської служби України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що банком подано до Херсонської ДПІ (Херсонський район), Херсонське управління, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від змеленої ділянки, за 2015 рік. Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 4 квартал 2015 року банком не сплачувався у зв`язку із тим, що зобов`язання зі сплати податку виникли 30.01.2016 року, саме під час здійснення ліквідації, а відповідно до ч.3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів). Це стосується всіх зобов`язань зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що виникли під час здійснення ліквідації в АТ «ДельтаБанк». На теперішній час сума переплати склала 3746,56 грн. у зв`язку із чим 12.11.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення суми переплати з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 3746,56 грн. Однак, відповіді від відповідача на час звернення до суду позивач не отримав. У зв`язку із чим позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 07.05.2020 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому порядку).

05.06.2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти позовних вимог заперечував, з тих підстав, що згідно облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів у позивача наявна заборгованість за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості». Крім того, зазначив, що контролюючий орган звертався до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» із заявою №1 про визнання вимог кредитора від 11.07.2018 року № 6334/9/21-22-17-02-16 та із заявою № 2 про визнання вимог кредитора від 07.08.2019 № 9719/9/21-22-17-02-16. В зв`язку із чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Пояснення від третьої особи на адресу суду не надходили.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне: Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», позивача віднесено до категорії неплатоспроможних банків.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк, з урахуванням рішення виконавчої дирекції Фонду від 08.04.2015 року № 71 в ПАТ «Дельта Банк» з 03.03.2015 року розпочата процедура виведення з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації строком на шість місяців з 03.03.2015 р. по 02.09.2015 р. включно та призначено Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в Банку провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запроваджень процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 03.08.2015 № 147 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» (копії додаються) продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» та повноваження Уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В. по 02 жовтня 2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (копія додається) виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.10.2015 № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (копії додаються) про початок процедури ліквідації Банку з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «Дельта Банк» - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича.

В газеті «Голос України» за № 187 (6191) 08.10.2015 року опубліковано оголошення щодо прийнятих Національним банком України постанови № 664 та рішення Фону № 181 про початок процедури ліквідації AT «Дельта Банк», делегування повноважень ліквідатора Уповноваженій особі Фонду, а також інформація про те, що вимоги кредиторів прийматимуться протягом 30 днів з дня опублікування даного оголошення у газеті «Голос України» за адресою: м. Київ, бульвар Дружби Народів,38, 01014.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду № 619 від 20.02.2017р. строки здійснення процедури ліквідації AT «Дельта Банк» продовжено на два роки до 04.10.2019р., а також повноваження ліквідатора AT «Дельта Банк» Кадирова В.В.

Рішення виконавчої дирекції Фонду № 772 від 04.04.2019 року строки здійснення процедури ліквідації AT «Дельта Банк» продовжено на один рік до 04.10.2020р., а також повноваження ліквідатора AT «Дельта Банк» Кадирова В.В.

У відповідності до рішення виконавчої дирекції Фонду № 2705 від 24.10.2019 року з 25.10.2019 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора AT «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича.

Позивачем подавались до контролюючого органу податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік.

Сплата зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 1 квартал 2015 року відбулась 29.04.2015 року, відповідно до платіжних документів: № 33151455 від 29.04.2015 на суму 3 833,96 грн.; № 33151450 від 29.04.2015 на суму 385,50 грн.; № 33151633 від 29.04.2015 на суму 574,29 грн.

Станом на 01.06.2015 року утворилась переплата банком податку на нерухоме майно відмінне, від земельної ділянки.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2 квартал 2015 року позивачем не сплачувався в зв`язку з існуванням переплати з цього податку. Банком було зараховано в обліку переплату в сумі 441,29 грн. в рахунок погашення зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2 квартал 2015 року.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 3 квартал 2015 року Банком не сплачувався в зв`язку з існуванням переплати з цього податку. Банком було зараховано в обліку переплату в сумі 627,03 грн. в рахунок погашення зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 3 квартал 2015 року.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 4 квартал 2015 року в сумі 719,89 грн. банком не сплачувався в зв`язку з тим, що зобов`язання зі сплати податку виникли 30.01.2016 року, а саме під час здійснення ліквідації.

З урахуванням поданих уточнюючих декларацій сума переплати по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки складає 3 746,56 грн.

12.11.2019 року вх. № 4993 АТ «ДЕЛЬТА «БАНК» звернулось до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з заявою про повернення суму переплати з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 3 746,56 грн.

Згідно даної заяви АТ «Дельта Банк» просив надміру сплачені податки у розмірі З 746,56 грн. перерахувати на рахунок платника податку відкритий в НБУ р/р 1026.

Станом на день звернення з даним позовом до суду відповідачем дій по поверненю суми переплати з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 3 746,56 грн. вчинено не було.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Так, з урахуванням вищевикладеного суд зазначає, що підпунктом 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Статтею 43 ПК України визначені умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, зокрема, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу (п. 43.1 ст. 43 ПК України).

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (п. 43.2 ст. 43 ПК України).

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п. 43.3 ст. 43 ПК України).

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (п. 43.4 ст. 43 ПК України).

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету (п. 43.5 ст. 43 ПК України).

На виконання статті 43 ПК України прийнято Порядок про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 3 вересня 2013 року № 787, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року №1650/24182 (далі - Порядок № 787) та Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124.

Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124.

Судом встановлено, що позивачем сплачувався податок на нерухоме майно, відмінне від змеленої ділянки, з урахуванням уточнюючих декларацій у банку утворилась переплата у розмірі 3746,56 грн.

12.11.2019 року позивач звернувся до податкового органу із заявою про повернення суми переплати з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 3746,56 грн. Однак, сума переплати позивачу не повернута, про що також зазначено у відзиві відповідачем.

Щодо посилання відповідача, що сума переплати не була повернута позивачу у зв`язку із тим, що за даними інтегрованих карток АТ «ДельтаБанк» обліковується заборгованість за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», суд зазначає, що процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відтак, оскільки з 02.03.2015 року та станом на час розгляду справи ПАТ «ДельтаБанк» перебуває в процесі ліквідації згідно вищенаведених актів Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то на нього поширюються вимоги Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» .

Пунктом 16 ч. 1 ст. 2 вказаного Закону передбачено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку, нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

При цьому, ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що з дня початку процедури ліквідації банку: припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку; банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав; нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

В той же час, згідно з ч. 3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Отже, під час тимчасової адміністрації банку або його ліквідації уповноваженою особою Фонду, погашення сум грошових зобов`язань здійснюється у порядку встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», при цьому нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) під час тимчасової адміністрації не здійснюється, а також під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань.

При цьому, суд зазначає, що вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів, що виникли вже безпосередньо під час самої процедури ліквідації можуть пред`являтися тільки в межах самої процедури ліквідації та погашаються у сьому чергу.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що контролюючий орган, в порушення вимог, зазначених в п. 43.5 ст. 43 ПК України та Порядку № 787 не вчинив всі залежні від нього дії, шодо повернення надміру сплачених коштів по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що призвело до порушень прав позивача.

Суд, зазначає, що внаслідок порушення відповідачем порядку розгляду заяви, останній допустив бездіяльність щодо ненадання до Головного управління Державної казначейської служби у Херсонській області висновку про повернення надміру сплачених коштів по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на рахунок позивача. Отже, з урахуванням вимог Податкового кодексу України та Порядку № 787, суд вважає, позовні вимоги щодо визнання бездіяльності відповідача та зобов`язання відповідача подати органу казначейства висновок про повернення надміру сплачених коштів по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 3746,56 грн., підлягають задоволенню.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не надав достатньо належних та допустимих доказів щодо підтвердження правомірності своїх дій, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілено відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" (, 01133, м.Київ, вул. Щорса, 36-б) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73000, м.Херсон, проспект Ушакова, 75, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73000, м.Херсон, проспект Ушакова, 75, ) щодо не підготування та ненадання до відповідного органу Державної казначейської служби України висновку про повернення на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" (, 01133, м.Київ, вул. Щорса, 36-б) надміру сплаченого податку на нерухоме майно відмінне, від земельної ділянки в сумі 3746,56 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73000, м.Херсон, проспект Ушакова, 75, ) підготувати висновок на повернення на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" (, 01133, м.Київ, вул. Щорса, 36-б) надміру сплаченого податку на нерухоме майно відмінне, від земельної ділянки в сумі 3746,56 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73000, м.Херсон, проспект Ушакова, 75, ) на корить Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" (, 01133, м.Київ, вул. Щорса, 36-б) судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві грн.),00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", від 02.04.2020 року Розділ VІ Прикінцевих положень КАС України доповнено п. 3 відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Д.К. Василяка

кат. 111010000