Справа № 160/6658/19
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2020 року м. Дніпросправа № 160/6658/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року (головуючий суддя Турова О.М.)

у справі № 160/6658/19

за позовом ОСОБА_1

до Центрального районного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області

про визнання протиправною відмови щодо розгляду заяви про набуття громадянства України та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального районного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача щодо розгляду заяви позивача про набуття громадянства України від 17.04.2019 та зобов`язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.04.2019 по суті та видати довідку про реєстрацію особи громадянином України на підставі ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, 17.04.2019 ОСОБА_1 звернувся за місцем реєстрації до Центрального РВ у місті Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області із заявою про видачу довідки про набуття громадянства України на підставі рішення Московського районного суду міста Харкова від 22.05.2013 у справі №1643/15/13, яким встановлено факт проживання позивача на території України до 24 серпня 1991 року, та яке набрало законної сили і відповідачем не оскаржувалось. Листом від 18.04.2019 відповідач безпідставно відмовив позивачеві у видачі довідки про набуття громадянства України з посиланням на те, що відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру України ОСОБА_1 є громадянином України та має діючий паспорт громадянина України №002259910, виданий 31.08.2018, та діючий паспорт для виїзду за кордон, тобто два дійсних документа, що підтверджують особу та належність до громадянства України, при цьому, оскільки у Центральному РВ у місті Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області відсутня інформація про факт визнання паспорта заявника недійсним або ж прийняття у відношенні нього рішення про скасування рішення про громадянство України, видача довідки про реєстрацію особи громадянином України не видається можливим, бо ОСОБА_1 вже зареєстровано громадянином України раніше. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним. На думку позивача, на даний час не існує підстав для відмови ОСОБА_1 у видачі довідки про реєстрацію особи громадянином України на підставі ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Суд визнав обґрунтованим висновок відповідача, який викладено в його листі №1214-963/1214-19 від 18.04.2019, що станом на момент надання позивачеві відмови у видачі довідки про набуття громадянства України були відсутні обставини вважати його іноземцем або ж особою без громадянства, а, отже, не існувало жодних правових підстав для звернення позивача із заявою про оформлення набуття громадянства України відповідно до абз. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

Суд виходив з того, що не зважаючи на набрання законної сили постановою Верховного суду від 07.12.2018 у справі 820/3650/196, якою підтверджено правомірність рішення ГУМВС в Харківській області від 27.09.2010 про скасування рішення ГУ МВС в Харківський області від 04.12.2009 про набуття ОСОБА_1 громадянства України з 27.09.2010, на момент звернення позивача з заявою про набуття громадянства України та видачу довідки про реєстрацію особи громадянином України до Центрального районного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (17.04.2019) у останнього були відсутні законні підстави видавати позивачеві довідку про набуття громадянства України через наявність станом на той час у позивача чинних документів, які підтверджували його особу та його належність до громадянства України, тобто вищезазначена заява подана позивачем передчасно, без відповідних на це правових підстав.

Крім того, стосовно вимоги позивач про зобов`язання відповідача видати довідку про реєстрацію особи громадянином України на підставі ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство» суд зазначив, що Центральний районний відділ у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не є територіальним органом ДМС, а є територіальним підрозділом, тобто не уповноважений приймати рішення про реєстрацію осіб громадянами України та видавати довідки про реєстрацію осіб громадянами України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції. Позивач наполягає на правомірності своїх вимог з огляду на те, що рішення Московського районного суду міста Харкова від 22.05.2013 у справі №1643/15/13, яким встановлено факт проживання позивача на території України до 24 серпня 1991 року, станом на теперішній час залишається чинним та відповідачем не оспорюється.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Повноважний представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено обставини, які за своєю хронологією полягають в такому.

19 жовтня 2009 року рішенням Московського районного суду м. Харкова у справі № 2-0-418/09 задоволено заяву ОСОБА_1 та встановлено факт його постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

На підставі зазначеного рішення суду позивач звернувся до ГУ УМВС України в Харківській області за отриманням громадянства України. В заяві про оформлення набуття громадянства позивач зазначив про проживання на території України до 24.08.1991.

04 грудня 2009 року ГУ УМВС України в Харківській області прийнято рішення про оформлення набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» та видано довідку про реєстрацію особи громадянином за № 3081.

24 березня 2010 року Дніпровським РВ ГУМВС України в м. Києві видано ОСОБА_1 паспорт громадянина України.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2010 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.10.2009 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання на території України до 24.08.1991 скасовано за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 27 вересня 2010 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту залишено без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України.

На підставі зазначеного рішення суду ГУМВС України в Харківській області 27.09.2010 прийнято рішення про скасування рішення ГУМВС України в Харківській області від 04.12.2009 про набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 08.08.2012 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 27 вересня 2010 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту - скасовано та справу повернуто для продовження розгляду.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22.05.2013 №2-о/643/15/13 (2027/13028/12), яке в установлено порядку не скасовано, набрало законної сили, задоволено заяву ОСОБА_1 та встановлено факт його постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, за участю прокурора Харківської області про скасування рішення ГУ УМВС України в Харківській області від 27.09.2010, зобов`язання Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти рішення про відновлення громадянства України ОСОБА_1 з 04.12.2009.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року у справі №820/3650/16 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 07.12.2018 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року у справі №820/3650/16 залишено в силі.

Таким чином, рішення ГУМВС України в Харківській області від 04.12.2009 про оформлення набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство» та видачу довідки про реєстрацію особи громадянином № 3081 є скасованим.

Наведені обставини в їх сукупності, встановлений рішенням Московського районного суду міста Харкова від 22.05.2013 факт постійного проживання позивача до 24.08.1991 на території України обумовили звернення позивача 17.04.2019 за місцем реєстрації до Центрального РВ у місті Дніпрі ГУДМС України у Дніпропетровській області із заявою про видачу довідки про набуття громадянства України.

На час звернення із вказаною заявою до органу міграційної служби згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 15.01.2019 місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом від 18.04.2019 за №1214-963/1214-19 Центральний РВ у місті Дніпрі ГУДМС України у Дніпропетровській області відмовив ОСОБА_1 у видачі довідки про набуття громадянства України, з посиланням на те, що відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру України ОСОБА_1 є громадянином України та має діючий паспорт громадянина України №002259910, виданий 31.08.2018 органом 1216, та діючий паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 13.09.2018 органом 1216, тобто два дійсних документа, що відповідно до ст.5 Закону України «Про громадянство України» підтверджують особу позивача та його належність до громадянства України, при цьому, оскільки у Центральному РВ у місті Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області відсутня інформація про факт визнання паспорта заявника недійсним або ж прийняття у відношенні нього рішення про скасування рішення про громадянство України, видача довідки про реєстрацію особи громадянином України не видається можливим, бо ОСОБА_1 вже зареєстровано громадянином України раніше.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Статтею 6 Закону України «Про громадянство України» визначено підстави набуття громадянства України, зокрема, за територіальним походженням.

Відповідно до ч.1 ст.8 цього Закону в редакції на час виникнення спірних правовідносин, особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

За правилами ч.5 ст.8 Закону України «Про громадянство України» іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України (ч.7 ст.8 Закону).

Виходячи з наведених правових норм, суд першої інстанції вірно встановив, що заява до відповідного повноважного органу про оформлення набуття громадянства України може бути подана особою без громадянства або іноземцем.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про громадянство України» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України особами з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 - 10 статті 6 цього Закону.

Відповідно до п.1, п.2 розділу І Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, Для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

Заяви з питань громадянства оформлюються: про прийняття до громадянства України та про вихід з громадянства України - на ім`я Президента України; про встановлення та оформлення належності до громадянства України особою, яка проживає на території України, - на ім`я керівника територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи; про оформлення набуття громадянства України особою, яка проживає на території України, - на ім`я керівника територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи.

Відповідно до п.4 розділу І цього Порядку заяви та інші документи з питань громадянства подаються: особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні.

Документи, що подаються для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням (частина перша статті 8 Закону), визначені розділом ІІ Порядку № 215.

Так, відповідно до пункту 24 Порядку № 215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає: заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням; дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм); один із таких документів:декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні; декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності; заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Згідно з пунктом 25 Порядку №215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Відповідно до п. 44 Порядку №215, у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п.89, п.90 Порядку № 215 територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України.

Територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.

Рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України або про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником.

Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником, не пізніш як у тижневий строк з дня надходження відповідного рішення повідомляє про нього заявника у письмовій формі. У разі прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України заявникові у письмовій формі повідомляються причини відмови.

За правилами п.117 Порядку № 215 у разі прийняття щодо особи рішення про встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України або оформлення набуття громадянства України територіальний орган Державної міграційної служби України, дипломатичне представництво чи консульська установа України за місцем її проживання реєструють особу громадянином України.

Такій особі видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, яка подається нею для одержання документів, що підтверджують громадянство України.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до п. 1 ст. 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Згідно з п. 1 ст. 22 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, і дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У спірному випадку судом встановлено, що 17.04.2019 ОСОБА_1 звернувся за місцем реєстрації до Центрального РВ у місті Дніпрі ГУДМС України із заявою про видачу довідки про набуття громадянства України на підставі рішення Московського районного суду міста Харкова від 22.05.2013 у справі №1643/15/13, до якої долучено копію рішення Московського районного суду міста Харкова від 22.05.2013 у справі №1643/15/13 та копію довідки від 31.01.2013.

Тобто при зверненні до відповідача з заявою від 17.04.2019 ОСОБА_1 не було дотримано приписів пунктів 24, 25 наведеного вище Порядку №215.

Крім того, форма поданої заяви не відповідає вимогам наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження зразків документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку» від 16.08.2012 № 715.

По суті поданої позивачем заяви відповідач встановив, що саме і стало підставою для відмови у видачі довідки про набуття позивачем громадянства України, що відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру України станом на момент звернення позивача - 17.04.2019, ОСОБА_1 є громадянином України та має діючий паспорт громадянина України 002259910, виданий 31.08.2018 органом 1216, та діючий паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 13.09.2018 органом 1216, тобто два дійсних документа, що відповідно до ст.5 Закону України «Про громадянство України» підтверджують особу позивача та його належність до громадянства України.

На час перевірки заяви позивача від 17.04.2019 Центральним РВ у місті Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області факт визнання паспорта заявника недійсним або ж прийняття у відношенні нього рішення про скасування рішення про громадянство України був відсутній, що виключало видачу довідки про реєстрацію особи громадянином України, оскільки ОСОБА_1 вже був зареєстрований громадянином України.

Обставини, на які посилається відповідач в листі відь18.04.2019, підтверджуються Довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № від 28.05.2019 13:39. (а.с.79), яка міститься в матеріалах справи.

Таким чином, як станом на час звернення позивача із заявою 17.04.2019 до органу міграційної служби, так і на час надання відповідачем відповіді позивач мав два дійсних документа, що підтверджують його особу та його належність до громадянства України, які не були вилучені або визнаними нечинними.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про обґрунтованість висновку відповідача, який викладено в його листі №1214-963/1214-19 від 18.04.2019, що станом на момент надання позивачеві відмови у видачі довідки про набуття громадянства України позивач не вважався іноземцем або ж особою без громадянства, а, отже, не існувало жодних правових підстав для звернення ОСОБА_1 з заявою про оформлення набуття громадянства України відповідно до абз. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», відповідно, були відсутні правові підстави для видачі довідки про реєстрацію особи громадянином України.

Обставини, які виникли в подальшому - вилучення у ОСОБА_1 паспорту громадянина України 002259910, виданого 31.08.2018 та паспорту громадянина України для виїзду за кордон РБ544295, виданого 13.09.2018 року, що засвідчено актом про вилучення паспорту громадянина України від 10 серпня 2019 року № 2, довідкою про вилучення паспорту громадянина України від 10 серпня 2019 року № 2, актом про вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон від 10 серпня 2019 року №3, довідкою про вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон від 10 серпня 2019 року №3, ніяким чином не впливають на суть спірних правовідносин, і лише підтверджують той факт, що станом на момент звернення ОСОБА_1 до Центрального районного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з заявою від 17.04.2019, паспорт громадянина України 002259910, виданий 31.08.2018, та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданий 13.09.2018, які належали ОСОБА_1 були чинними та перебували у його володінні, що підтверджувало громадянство України позивача.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо оскарження відмови відповідача щодо розгляду заяви позивача про набуття громадянства України від 17.04.2019 та зобов`язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.04.2019 по суті та видати довідку про реєстрацію особи громадянином України на підставі ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство».

Також апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції з приводу вимог позивача про зобов`язання відповідача видати довідку про реєстрацію особи громадянином України на підставі ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство», відповідно до положень п. 92, 117 наведеного вище Порядку № 215 відповідач - Центральний районний відділ у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не є територіальним органом ДМС, а є територіальним підрозділом, тобто не уповноважений приймати рішення про реєстрацію осіб громадянами України та видавати довідки про реєстрацію осіб громадянами України.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року у справі № 160/6658/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко