Справа № 540/896/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/896/20
11 год. 22 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом`якової В.В.,

при секретарі: Новіковій Т.А., за участю представника відповідача Яцемирського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач) просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі № 01150506 від 18.03.2020 про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафу в сумі 23800 грн. за порушення ст. 15, ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", № 01140506 від 18.03.2020 про застосування штрафу в сумі 1,00 грн. за порушення п.1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що прийняті на підставі висновку акту фактичної перевірки від 20.02.2020 № 0081/21/22/РРО/ оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, оскільки, на думку позивача, по-перше, для встановлення правомірності чи протиправності проведення спірної перевірки визначальними є обставини щодо пред`явлення, направлення або надіслання платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) направлення, копії наказу та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. В порушення пункту 81.3 ст. 81 Податкового Кодексу України копія наказу та направлення на фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 вручені не були, під час перевірки не була присутня. По-друге, позивач зазначає, що як вбачається з акту фактичної перевірки міститься запис про те, перевірка ресторану "ІНФОРМАЦІЯ_1", яке належить ФОП ОСОБА_1 , проведена в присутності представника позивача ОСОБА_2 . Разом з тим, ОСОБА_2 є працівником ФОП ОСОБА_3 , а не ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується повідомленням про прийняття працівника на роботу з відміткою ГУ ДФС у Херсонській області про отримання. По-третє, надісланий поштою акт (відмови) від 20.02.2020 за № 024/21/22, підписаний ГДРІ ОСОБА_4 та ГДРІ ОСОБА_5 , складено у зв`язку з тим, що особа, яка проводить розрахунки ( ОСОБА_2 ) відмовилась розписатись у направленнях на фактичну перевірку від 20.02.2020. Проте, зміст вказаного акту не містить відмови ОСОБА_2 в отримані копії наказу ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі від 28.01.2020 № 139 із затвердженим витягом з переліком суб`єктів, які підлягають відпрацюванню шляхом проведення фактичних перевірок. По-четверте, до акту фактичної перевірки додано акт проведення контрольної розрахункової операції ресторану "ІНФОРМАЦІЯ_1" ФОП ОСОБА_1 , датованого 20.02.2020 за № 023/21/22, відповідно до якого 11.02.2020 встановлено факт реалізації 50 мл. коньяку "Таврія" Крафт5*, вартістю 45,00 грн., що не відповідає дійсності. Відповідно до копії фіскального чеку (Х-звіт) № від 11.02.2020, останній містить наступну інформацію: "ФОП ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_1 , ІД НОМЕР_1 , у т.ч. продаж коньяку "Таврія" Крафт колекшн на суму 45,00 грн.". ФОП 28.11.2019 ОСОБА_6 має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (дата реєстрації 28.11.2019) терміном дії з 01.12.2019 до 01.12.2020, за адресою місця торгівлі - м. Херсон, вул. І Куліка, 106. Позивач вважає, що не виконання відповідачем в межах даних спірних правовідносин обов`язку щодо ознайомлення позивача, його уповноваженої особи, або особи, яка фактично проводить розрахункові операції з наказом про перевірку, відомостями про дату та місце проведення перевірки до початку її проведення відповідно до ст.ст. 80, 81 ПК Украйні с підставою для визнання спірної перевірки позивача такою, що фактично не була проведена, а за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутні компетенція па прийняття оскаржуваного рішення, яке с предметом спору у даній справі.

Ухвалою суду від 13.04.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

04.05.2020 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому вважає доводи, викладені у ній, необгрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Так, відповідач зазначив, що ним, на підставі наказу від 28.01.2020 №139 та направлень від 20.02.2020 №№0187, 0188 проведено фактичну перевірку позивача, за результатами якої було складено акт від 20.02.2020 №0081/21/22/РРО/. Висновками вищевказаного акту було встановлено наступні порушення, а саме: п. 1 ст. З Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (Закон № 265) - не проведено через РРО розрахункову операцію з продажу алкогольних напоїв (передбачена відповідальність за п.1 ст. 17 Закону № 265 у вигляді штрафних фінансових санкцій у сумі 1 грн.); ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії (передбачена відповідальність у вигляді штрафних фінансових санкцій у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 грн.); ст. 15-3 Закону №481, а саме продаж алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях у зв`язку з відсутністю РРО (передбачена відповідальність у вигляді штрафних фінансових санкцій у сумі 6800 грн.). Вказані порушення підтверджуються актом переврки (з додатками), не фіскальним чеком від 11.02.2020 №3 та чеком терміналу Ощадбанку від 11.02.2020 №398. Також, відповідач звертає увагу, що ним перед початком перевірки було проведено контрольну розрахункову операцію, особі, що проводила розрахункову операцію, яка представилася ОСОБА_2 , було пред`явлено копію наказу про проведення перевірки та направлення на проведення перевірки. Згадана особа відмовилася розписатися у направленнях на проведення перевірки та отримати копію наказу, про що було складено акт від 20.02.2020 №024/21/22. З огляду на те, що відповідачем було дотримано всі вимоги, встановлені п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, вищевказаний акт є підставою для початку проведення перевірки згідно з п. 81.1 ст. 81 ПКУ. Також, відповідач вказує, що п. 80.2 ст. 80 ПКУ передбачена можливість вручення копії наказу та направлень на проведення перевірки особі, що фактично проводить розрахункові операції. З не фіскального чеку від 11.02.2020 №3 та чеку терміналу Ощадбанку від 11.02.2020 №398 вбачається, що кошти по розрахунковій операції були отримані саме позивачем і від його ж імені було видано розрахунковий документ, таким чином розрахункова операція була здійснена саме позивачем. Отже, відповідач вважає, що встановлені контролюючим органом під час перевірки порушення чинного законодавства стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому вимоги позивача щодо їх протиправності та скасування є необґрунтованими.

19.05.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій останній фактично повторює аналогічні доводи тим, які викладались ним у тесті позову.

Ухвалою від 11.06.2020 суд замінив відповідача на належного - Головне управління Державної податкової служби у Херсонській області АР Крим та м. Севастополі, вирішив розглянути справу у судовому засіданні з викликом представників сторін, свідків, призначено судове засідання на 01.07.2020.

В судове засідання 01.07.2020 прибув представник відповідача, просить відмовити в задоволені позову, вказує на помилкове зазначення у відзиві про те, що представник ОСОБА_2 відмовилась в ознайомленні з направленнями. Позивач не прибув в судове засідання, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши доводи представника відповідача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, основний вид економічної діяльності 56.10. діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, в 2020 році здійснювала діяльність в ресторані " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою АДРЕСА_1.

Згідно наказу від 28.01.2020 №139 та направлень від 20.02.2020 №№0187, 0188 інспектори ГУ ДФС ОСОБА_4 та ОСОБА_5 провели фактичну перевірку позивача, за результатами якої було складено акт від 20.02.2020 №0081/21/22/РРО/. Висновками вищевказаного акту було встановлено наступні порушення, а саме: не проведено через РРО розрахункову операцію з продажу алкогольних напоїв, розрахунковий документ не роздрукований у зв`язку з відсутністю РРО, відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Акт перевірки не підписаний уповноваженим представником позивача, складений акт відмови від підпису № 024/21/22.

Інспекторами також був складений акт проведення контрольної розрахункової операції № 023/21/22, з якого вбачається проведення ФОП ОСОБА_1 11.02.2020 розрахункової операції з продажу страв та алкогольних напоїв на загальну суму 632 грн. 55 коп., в тому числі 50 мл. коньяку "Таврія" Крафт5*, вартістю 45,00 грн. за 50 мл, розрахунок проведено платіжною банківською картою через термінал, отримувачем коштів та відповідно продавцем є ФОП ОСОБА_1 .

Податковими повідомленнями - рішеннями Головного управління ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі № 01150506 від 18.03.2020 до ФОП ОСОБА_1 застосований штраф в сумі 23800 грн. за порушення ст. 15. ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", а саме здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії в сумі 17000 грн., за продаж алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях торгівлі 6800 грн., №01140506 від 18.03.2020 застосований штраф в сумі 1,00грн. за порушення п.1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", не проведення через РРО розрахункової операції.

Позивач не згодний із застосованими санкціями, тому звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до положень пп.75.1.3, п.75.1, ст. 75 ПКУ, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.80.1, 80.2, 80.5 ст. 80 ПКУ, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, за наявністю зокрема такої підстави як наявність та /або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Приписами п.81.1 ст. 81 ПКУ передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Не пред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Порядок оформлення результатів перевірок передбачений статтею 86 ПК України. Відповідно до пункту 86.5 ст..86 ПКУ акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу. У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції. У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України. Суб`єкти господарювання, які здійснюють торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, повинні дотримуватися законодавчо встановлених правил здійснення зазначеної діяльності, а у разі порушення, нести відповідальність, передбачену Законом.

Статтею 1 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля визначена як діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування. Місце торгівлі Закон визначає місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій, програмними реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів;

Стаття 15-3 Закону № 481/95-ВР забороняє продаж алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях торгівлі (п.11 ч.2). Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів. Продаж вин столових здійснюється без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням книжок та книг обліку розрахункових операцій.

Статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено, що за порушення норм цього Закону посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. Стаття 17 передбачає, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі: роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень; за порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Відповідачем дотримано приписи законодавства щодо порядку проведення фактичних перевірок. Перевірка була проведена в присутності представника позивача ОСОБА_2 , якій перевіряючими було пред`явлено службові посвідчення, направлення від 20.02.20 №№ 0187,0188, що підтверджується особистими підписами вищезазначеної особи в направленнях.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні інспектор ДПС ОСОБА_4 пояснив, що 11.02.2020 він разом із інспектором ОСОБА_5 обідав в ресторані "ІНФОРМАЦІЯ_1", вартість обіду склала 632 грн. 55 коп., в тому числі алкогольні напої, розплатився ОСОБА_4 власною банківською карткою, отримав нефіскальний чек та чек терміналу Ощадбанку про те, що проплата пройшла успішно. Окремо за алкогольні напої не платив ні карткою, ні готівкою. 20.02.2020 перед початком перевірку було здійснено придбання кави (дві порції) на суму 60 грн., оплата була здійснення той же карткою, що підтверджується чеком терміналу та нефіскальним чеком. Після чого офіціанту було оголошено про проведення перевірки, але вона повідомила, що не уповноважена на такі дії та покликала адміністратора. Адміністратор ОСОБА_2 представилась як адміністратор ФОП ОСОБА_1 , їй були пред`явлені службові посвідчення, наказ на перевірку та направлення на перевірку саме ФОП ОСОБА_1 , в яких ОСОБА_2 розписалась, не заявляла, що вона є працівником іншого підприємця. Після складання акту перевірки та ознайомлення із змістом вона відмовилась його підписувати. Також свідок зазначив, що під час перевірки ОСОБА_2 телефонувала, як вона повідомила, ОСОБА_1 , але остання не прибула до ресторану.

Інспектор ОСОБА_5 , допитаний як свідок в судовому засіданні, підтвердив свідчення інспектора Прокопенко.

Доводи позивача в позовній заяві про те, що позивач не уповноважував ОСОБА_2 представляти його інтереси, та що це є працівник іншого суб`єкта підприємницької діяльності, суд вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_2 добровільно представилась перевіряючим особам, як представник ФОП ОСОБА_1 , назвала своє прізвище, ім`я, по-батькові, підписала направлення на перевірку також як представник позивача.

Позивач в позовній заяві стверджує, що здійснює підприємницьку діяльність самостійно, без найманих працівників. Суд вважає ці твердження такими, що суперечать фактичним обставинам справи, оскільки позивач зазначає в позовній заяві про те, що 20.02.2020 її не було на місці здійснення діяльності. Разом з тим, ресторан працював, в ньому надавались послуги харчування, тобто, в ресторані була особа, яка фактично проводила розрахункові операції, що також підтверджується чекамим з терміналу Ощадбанку за 11.02.20 та 20.02.20, термінал зареєстрований на ФОП ОСОБА_1 . Тому посадові особи податкової служби мали право на здійснення перевірки у працюючому закладі харчування. Тому ймовірно, що позивач мав найманих працівників, які офіційно не працевлаштовані саме у позивача, але фактично допущені до роботи.

Доказів того, що в ресторані була присутня інша особа (особи), яка була представником позивача або здійснювала розрахункові операції, кухар або адміністратор, суду не надано. Крім того, відсутні пояснення того, чому цей інший представник або працівник позивача не повідомив інспекторам про те, що саме він є належним представником позивача, а не ОСОБА_2 . Тому хоч офіційно ОСОБА_2 значилась працівником ФОП ОСОБА_3 , а не позивача, вона була допущена позивачем до роботи адміністратором. Ч. 4 ст. 24 Кодексу Законів про працю України передбачено, що трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично допущено до роботи.

Порушення порядку здійснення розрахункових операцій, продажу алкогольних напоїв є підставою для притягнення до відповідальності незалежно від того, якою конкретно особою здійснювались розрахункові операції та торгівля. Слід враховувати, що Закони № 481/95-ВР, № 265/95-ВР не пов`язують відповідальність суб`єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж алкогольного напою без ліцензії, не провів розрахункову операцію в об`єкті, в якому здійснює особа підприємницьку діяльність, (офіціант, бармен, чи інший працівник господарської одиниці), а визначає, що необхідною умовою для відповідальності, передбаченої частиною 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР, ст. 17 Закону № 265/95-ВР є сам факт продажу товару, проведення розрахункової операції в об`єкті, в якому особа здійснює свою підприємницьку діяльність.

Порушення позивача підтверджуються актом перевірки, від підписання якого представник позивача відмовилась без належних на те підстав, актом проведення контрольної розрахункової операції, не фіскальним чеком від 11.02.2020 №3 на суму 632 грн. 55 коп., чеком терміналу Ощадбанку ФОП ОСОБА_1 від 11.02.2020 о 13 год. 24 хвил. №398, з яких вбачається що позивач отримала оплату в безготівкову вигляді в сумі 632 грн. 55 коп. за реалізацію послуг харчування та реалізацію алкогольних напоїв (коньяку Таврія 5* крафт 50 мл за ціною 45 грн., вина Перлина Степу 150 мл за ціною 85 грн.)

Згідно із статтею 3 Закону України від 06.07.95 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом № 265, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій (далі - РРО) або заповнений вручну.

При цьому, розрахунковий документ (чек) повинен бути роздрукований з використанням РРО, зареєстрованого на господарську одиницю, через яку здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями на підставі відповідної ліцензії.

Як вбачається з нефіскального чеку від 11.02.2020 №3 та чеку терміналу Ощадбанку від 11.02.2020 о 13 год. 24 хвил. №398, кошти по вищевказаній розрахунковій операції, в тому числі продажу алкогольних напоїв, були отримані саме позивачем, таким чином розрахункова операція була здійснена позивачем, розрахунковий документ не був виданий через відсутність у ФОП ОСОБА_1 належним чином зареєстрованого реєстратора розрахункових операцій (касового апарату).

Суду надано доказ того, що 28.11.2019 ФОП ОСОБА_6 отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 01.12.2019 до 01.12.2020 за адресою місця торгівлі - АДРЕСА_1 . Також позивачем надано суду доказ проведення ФОП ОСОБА_6 , який також здійснює торгівлю алкогольними напоями в ресторані (є договір оренди частини приміщення), розрахункової операції на суму 131 грн. готівковими коштами, в тому числі за коньяк "Таврія Крафт" 50 мл за ціною 900 грн. на суму 45 грн., вина "Перлина Степу" 150 мл за ціною 573 грн. на суму 86 грн. - фіскальний чек № о 13 год. 27 хвил. 11.02.2020.

Суд оцінює даний доказ критично, оскільки невідомо кому саме ФОП ОСОБА_6 були продані ці алкогольні напої за готівкові кошти через три хвилини після проведення інспектором ОСОБА_4 оплати замовлення платіжною карткою (тобто, у безготівковій формі).

Посилання відповідача на те, що до перевірки не були допущені інспектора, про що був складений акт відмови від допуск, не знайшло свого підтвердження при розгляді справи. Інспекторами податкової служби був складений не акт про відмову в допуску інспекторів-ревізорів до проведення перевірки (абз. 1 п. 81.2 ПКУ), а акт про відмову від підписання акту перевірки та надавання пояснень.

Резюмуючи наведене, оскаржувані податкові повідомлення рішення прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства та скасуванню не підлягають, порушень у проведенні перевірки суд не встановив. Суб`єкт господарювання, який здійснює підприємницьку діяльність в певному об`єкті, в даному випадку ресторані, повинен контролювати дотримання його працівниками правил торгівельної діяльності та інших нормативних актів в цьому об`єкті. Якщо позивач був відсутній в ресторані та не мав найманих працівників, то ресторан має бути закритим, але матеріали перевірки свідчать, що ресторан працював, тому відсутність позивача не перешкоджала проведенню перевірки.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази та враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд, з`ясувавши докази, наявні в матеріалах справи, приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваних рішень, у зв`язку із чим вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

В позові суд відмовляє, а судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 07 липня 2020 р.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 111030700