Справа № 160/3590/20
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2020 року Справа № 160/3590/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру №1241 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру №1241 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області, в якому просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адмініративного суду від 07.04.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку прощеного письмового провадження.
04.05.2020р. надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування правової позиції зазначає, що надана для перереєстрації позивачем довідка-рахунок серії ААЕ №105119 від 18.03.2015р. не є документом, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу у відповідності до Порядку №1388, у зв`язку з чим відповідачем правомірно відмовлено позивачу у перереєстрації транспортного засобу. Також зазначає, що з моменту придбання транспортного засобу у 2015 році, видачі тимчасового реєстраційного талону, який діяв 3 місці, і до звернення пройшло більше 4 років.
25.05.2020р. від позивача надійшла відповідь на відзив.
Станом на 09.07.2020р. до суду не надходили інші письмові заяви по суті справи відповідача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Вважаючи протиправною відмову відповідача видати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Частиною 1 ст.34 Закону України Про дорожній рух передбачено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (далі - Порядок №1388).
На момент реєстрації за позивачем транспортного засобу (18.03.2015 року), редакція абз 2-3 пункту 8 Порядку №1388 була викладена наступним чином: Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.
Кабінетом Міністрів України 18.11.2015 року прийнято постанову № 941 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів», якою внесено зміни до Порядку №1388, а саме пункт 8 викладено у наступній редакції: Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені та засвідчені в установленому порядку:
договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках;
укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;
нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;
договори купівлі-продажу нових транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою;
свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати;
рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном;

рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність;.

інші засвідчені та оформлені в установленому порядку документи, що підтверджують набуття, перехід та припинення права власності на транспортний засіб відповідно до закону.

Отже, з аналізу викладеного слідує, що з 18.11.2015 року довідка-рахунок не є документом підставою для здійснення операцій з транспортним засобом та не підтверджує право власності.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 803/336/16.

Проте, в даному випадку, позивач звертався до відповідача із заявою про реєстрацію транспортного засобу до 18.11.2015 року, і відповідачем було зареєстровано транспортний засіб ИЖ 27175 на підставі довідки-рахунку, однак не видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тобто, спірні правовідносини виникли не з підстав здійснення реєстрації транспортного засобу, а з підстав не видачі відповідачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який вже було зареєстровано за позивачем.

З огляду на викладене, суд вважає безпідставним посилання відповідача на підставу відмови у видачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, надання позивачем довідки-рахунку, яка з 18.11.2015 року не є документом, що підтверджує право власності.

У відповідності до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності відмови у видачі позивачу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, водночас позивачем доведено належним та допустимим доказами обґрунтованість своїх позовних вимог.

Таким чином, відмова ТСЦ №1241 РСЦ в Дніпропетровській області у видачі позивачу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ИЖ 27175 номерний знак НОМЕР_1 викладена у формі листа №31/4-1241-В-51 від 22.11.2019 року є протиправною та підлягає скасуванню, а право позивача має бути поновлено шляхом зобов`язання відповідача надати позивачу таке свідоцтво.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно із ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 841,00 грн., що документально підтверджується квитанцією №0.0..1 від 26.03.2020 року.

Згідно Виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, судовий збір у розмірі 841,00 грн. сплачений згідно платіжного доручення №0.0..1 від 26.03.2020 року зараховано на казначейський рахунок.

Проте, суд вважає, що судові витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача лише у розмірі 840,80 грн. (2102,00 грн. х 0,4), а решта суми судового збору не підлягає стягненню з відповідача, оскільки є надміру сплаченою.

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати відмову Територіального сервісного центру №1241 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області видати ОСОБА_1 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ИЖ 27175 номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, НОМЕР_2 -ХТК1950, викладену у формі листа №31/4-1241-В-51 від 22.11.2019 року.

Зобов`язати Територіальний сервісний центр №1241 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області видати ОСОБА_1 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ИЖ 27175 номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, VIN-ХТК1950.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Територіального сервісного центру №1241 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області (вул.М.Малиновського, буд.130, м.Дніпро, 49022).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко