Справа № 200/2363/20-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року справа №200/2363/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 р. (у повному обсязі складено 16 квітня 2020 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/2363/20-а (головуючий І інстанції суддя Грищенко Є.І.) за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02.03.2020 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправними дії відповідача щодо застосування до його пенсії законодавства, що регулює питання виплат внутрішньо переміщеним особам та зобов`язати відповідача здійснити виплату пенсії за віком без застосування законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам; вирішити питання судових витрат (а.с. 1-6).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року у справі № 200/2363/20-а у задоволенні позову відмовлено (а.с. 35-37).

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що він є пенсіонером, з серпня 2016 року проживає у м. Селидове, де має місце реєстрації та отримує пенсію за віком.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 1 липня 2019 у справі № 200/5404/19-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області було задоволено та зобов`язано поновити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01 вересня 2018 року. Разом з тим, відповідачем пенсія за період з 01.09.2018 року по 31.10.2019 року була нарахована та облікована у сумі 112400, 52 грн., однак не виплачена з посиланням на законодавство, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 (а.с. 9-11).

Відповідно до паспорту позивача, останній 03 серпня 2016 року змінив місце реєстрації та зареєструвався на території, підконтрольній українській владі за адресою: АДРЕСА_1 . Селидове, АДРЕСА_2 . Толбухіна, АДРЕСА_3 .

Позивач перебуває на обліку в Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії за віком.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року у справі № 200/5404/19-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області повністю задоволено, зобов`язано поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 вересня 2018 року (а.с. 32-34).

У січні 2020 року позивач звернувся до управління із заявою, в якій просив здійснити на загальних підставах нарахування та виплату пенсії за віком з моменту припинення.

На вказаний запит відповідач листом від 25 січня 2020 року № 56/С-01-01-08 повідомив, що згідно рішення суду у справі № 200/5404/19-а управлінням повторно розглянуто заяву про призначення пенсії, виплата пенсії проводиться з листопада 2019 року. Пенсія за період з 01 вересня 2018 року по 31 жовтня 2019 року у сумі 112 400,52 грн. нарахована та облікована. Територіальними управліннями по особових рахунках внутрішньо переміщених осіб, по яких виплата здійснюється за рішенням суду, щомісяця надаються заявки на нарахування відомостей та фінансування виплат до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в розрізі кожного пенсіонера. Таким чином, управлінням щомісяця включається в заявку особових рахунок позивача. Вказані суми виплат будуть виплачені за окремим фінансуванням на означені цілі (а.с. 14-15).

Позивач вважає протиправними дії управління щодо застосування до його пенсії законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

За визначенням статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 4 ст. 125 Конституції України встановлено, що з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Статтею 14 КАС України окреслено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Приписи статті 370 КАС України обумовлюють, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та є однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Як зазначалось раніше, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 1 липня 2019 у справі № 200/5404/19-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області було задоволено та зобов`язано поновити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01 вересня 2018 року.

Разом з тим, відповідачем пенсія за період з 01.09.2018 року по 31.10.2019 року була нарахована та облікована у сумі 112400, 52 грн., однак не виплачена. Територіальними управліннями по особових рахунках внутрішньо переміщених осіб, по яких виплата здійснюється за рішенням суду, щомісяця надаються заявки на нарахування відомостей та фінансування виплат до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в розрізі кожного пенсіонера. Таким чином, управлінням щомісяця включається в заявку особових рахунок позивача. Вказані суми виплат будуть виплачені за окремим фінансуванням на означені цілі.

Суд зазначає, що за змістом ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Суд апеляційної інстанції вважає, що постанова КМУ № 509 від 01.10.2014 "Про облік внутрішньо переміщених осіб", постанова КМУ № 595 від 07.11.2014 "Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам, організаціям Донецької та Луганської областей", постанова КМУ № 509 від 01.10.2014 "Про тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ", постанова КМУ № 365 від 08.06.2016 "Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", постанова КМУ від 18.02.2016 № 136 "Порядок здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації…" не можуть бути застосовані до позивача, оскільки він не є внутрішньо переміщеною особою, оскільки змінив місце реєстрації та зареєструвався на території, підконтрольній українській владі за адресою: м. Селидове, вул. Толбухіна, 1А (а.с. 9-11).

Відповідачем вказано, що виплата пенсії позивачу з 01.09.2018 року по 31.10.2019 року відбудеться на умовах окремого порядку відповідно до п. 15 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365.

Постановою Кабінету Міністрів України № 335 від 25 квітня 2018 року затверджено зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365, а саме:

- "пункт 15 викласти в такій редакції: "15. Орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України." (підпункт 2 пункту 1);

- "пункти 16 і 18 доповнити реченням такого змісту: "Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України." (підпункт 2 пункту 2).

Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.06.2019 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2019 року у справі № 640/18720/18 визнано протиправними та нечинними підпункт 2 пункту 1, підпункт 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 335 від 25 квітня 2018 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365" в частині, що стосується сум невиплачених соціальних виплат.

З огляду на викладене, невиплата пенсії з посиланням на окремий порядок встановлений п. 15 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 є протиправними діями відповідача.

За таких обставин суд вбачає порушення відповідачем права позивача на своєчасне отримання належної йому пенсії.

За частиною другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Дана правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові у справі № 21-1465а15 від 16 вересня 2015 року.

У вказаному рішенні Верховний Суд України наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Спору відносно розміру нарахованої заборгованості з виплати пенсії між сторонами немає.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що ефективним способом правового захисту прав і свобод позивача є стягнення з відповідача заборгованості з пенсії за період з 01 вересня 2018 року по 31 жовтня 2019 року у розмірі 112400, 52 грн.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем не доведено, що у спірних правовідносинах він діяв правомірно.

З огляду на наведене та унормування ч. 2 ст. 9 КАС України, позовні вимоги підлягають задоволенню з коригуванням обраного позивачем способу захисту порушеного права, так як по суті позивач по суті просить про стягнення заборгованості з пенсії у розмірі 112400, 52 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: у даній справі неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Розподіл судових витрат здійснено з урахуванням ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ч. 1 п. 4 ст. 317, ст. 321, ч. 1 ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 р. - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 р. у справі № 200/2363/20-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Стягнути з Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області заборгованість з пенсії ОСОБА_1 з 01 вересня 2018 року по 31 жовтня 2019 року у розмірі 112400 (сто дванадцять тисяч чотириста грн.) 52 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) сплачений судовий збір у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна грн.) 20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне судове рішення складено 8 липня 2020 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко