Справа № 280/1310/20
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 липня 2020 року

м. Київ

справа № 280/1310/20

адміністративне провадження № К/9901/15759/20

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Мартинюк Н.М.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі №280/1310/20 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи: Офіс Генерального прокурора, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. від 21 лютого 2020 року про закінчення виконавчого провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на примусовому виконанні державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебував виконавчий лист Запорізького окружного адміністративного суду №808/588/17 зокрема, про поновлення позивача на посаді першого заступника прокурора Запорізької області з 9 лютого 2017 року.

Постановою державного виконавця від 21 лютого 2020 року виконавче провадження закінчено з підстави фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Позивач стверджував, що Офісом Генерального прокурора судове рішення не виконане, оскільки поновлення відбулося за посадою, яка відсутня у штатному розписі регіональної прокуратури, натомість у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити позивача на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розпису із введенням скороченої посади. З цих підстав вважає, що виконавче провадження не могло бути закінченим.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2020 року, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позовні вимоги задоволено. Скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. від 21лютого 2020 року про закінчення виконавчого провадження №60687732.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції зазначив, що встановивши неможливість поновлення позивача на посаді, з якої його було звільнено, і яка на даний час не існує, належним способом захисту відновленого права позивача повинно бути поновлення на посаді аналогічній із посадою, з якої його звільнено, і яка існує на даний момент. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі №817/860/16,

У поданій касаційній скарзі представник третьої особи, з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII передбачено право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Стаття 287 КАС України передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Заявлені позивачем позовні вимоги у цій справі дають підстави для висновку про те, що спір виник у відносинах з приводу порядку виконання виконавчого провадження.

Як вбачається з ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року зазначену справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, а відтак ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ.

Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі №280/1310/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіМ.В. Білак О.А. Губська Н.М. Мартинюк,