Справа № 380/4879/20
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/4879/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чури Софії-Ганни Тарасівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чури Софії-Ганни Тарасівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 62131171, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чурою Софією-Ганною Тарасівною 17 червня 2020 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 380/3982/18, виданого Львівським окружним адміністративним судом 24 квітня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 травня 2020 року відповідач виніс постанову ВП № 62131171 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1340/3982/18 від 24 квітня 2019 року, виданого Львівським окружним адміністративним судом, якою зобов`язано боржника - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 23 травня 2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,5 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту. 17 червня 2020 року відповідач виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 62131171, у мотивувальній частині якої зазначено про те, що згідно відповіді боржника - Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 09 червня 2020 року № 11-13-0.2-3610/2-20 встановлено, що рішення суду фактично виконано до моменту відкриття виконавчого провадження, що підтверджується листом від 17 квітня 2019 року № Н-2431/0-2237/0/37-19.

На думку позивача, спірна постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чури Софії-Ганни Тарасівни про закінчення виконавчого провадження ВП № 62131171 від 17 червня 2020 року є протиправною та такою, що її належить скасувати, виходячи з наступного. Зазначає, що аналіз правових норм, які належить застосувати до спірних правовідносин свідчить про те, що закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» можливе лише за умови виконання послідовності виконавчих дій, а саме: накладення на боржника штрафу та перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин); накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин); звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Позивач вважає, що всупереч приписам абзацу третього частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не надіслав до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення керівником боржника кримінального правопорушення у зв`язку з чим не дотримався положень закону. Стверджує, що державний виконавець, посилаючись у спірній постанові про закінчення виконавчого провадження, на відповідь боржника від 09 червня 2020 року № 11-13-0.2-3610/2-20 лише продублював мотиви, які викладені в листі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 17 квітня 2019 року № Н-2431/0-2237/0/37-19.

Крім того позивач зауважує, що боржник - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області не повідомив державного виконавця про те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.002442 визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту, викладену у листі від 17 квітня 2019 року № Н-2431/0-2237/0/37-19.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що спірна постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно та за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тому, на думку позивача, відповідач формально підійшла до вчинення всіх виконавчих дій та, не з`ясувавши обставин, викладених судом у рішенні в адміністративній справі № 1.380.2019.002442, всупереч вимогам чинного законодавства винесла оскаржувану постанову, у зв`язку з чим рішення суду залишається і досі невиконаним.

Враховуючи вищенаведене, адміністративний позов просить задоволити в повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що відповідно до пункту першого частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Зазначає, що у виконавчому документі вказано: зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23 травня 2018 року. Листом від 09 червня 2020 року № 11-13-0.2-3610/2-20 боржник повідомив державного виконавця про виконання рішення суду до моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та надав підтверджуючі цю обставину документи.

На думку відповідача, боржник, надавши підтверджуючі документи виконання рішення суду, а саме копії рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, виконав рішення суду, а державний виконавець не наділений повноваженнями надавати правову оцінку достовірності, повноти інформації, викладеної в листі боржника від 09 червня 2020 року № 11-13-0.2-3610/2-20, оскільки інформація, яку запитував стягувач у виконавчому провадженні не належить до відання компетентного у цій сфері органу, в даному випадку Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Відповідач звертає увагу на те, що у позивача наявне право на захист своїх порушених прав чи охоронюваних законом інтересів в судовому порядку, якщо він вважає, що надана йому Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області відповідь є неповною та необґрунтованою. У такому випадку оцінювати повноту та вичерпність відповіді буде суд, оскільки державному виконавцю таке право не надано.

З огляду на вищенаведене, відповідач вважає, що спірна постанова про закінчення виконавчого провадження винесена ним відповідно до вимог пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник фактично у повному обсязі виконав рішення суду, тому така постанова є правомірною, а дії державного виконавця відповідають вимогам чинного законодавства.

Від третьої особи пояснень щодо позову або відзиву на адресу суду не надходило.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 26 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін. Залучено Грибовицьку сільську раду Жовківського району Львівської області до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

24 квітня 2019 року Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 1340/3982/18 згідно якого зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 23 травня 2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,5 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту.

19 травня 2020 року представник ОСОБА_1 - Білик Л.В. звернувся до Відділу примусового виконання рішень - Управління Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження, у якій просив прийняти до виконання виконавчий лист № 1340/3982/18, виданий Львівським окружним адміністративним судом 24 квітня 2019 року в адміністративній справі № 1340/3982/18 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та винести постанову про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після одержання виконавчого документа.

21 травня 2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чурою Софією-Ганною Тарасівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62131171 з примусового виконання виконавчого листа № 1340/3982/18, виданого 24 квітня 2019 року Львівським окружним адміністративним судом.

17 червня 2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чурою Софією-Ганною Тарасівною при примусовому виконанні виконавчого листа № 1340/3982/18, виданого 24 квітня 2019 року Львівським окружним адміністративним судом винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 62131171 на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чури Софії-Ганни Тарасівни про закінчення виконавчого провадження ВП № 62131171 від 17 червня 2020 року протиправною та такою, що її належить скасувати позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чури Софії-Ганни Тарасівни про закінчення виконавчого провадження ВП № 62131171 від 17 червня 2020 року протиправною, оскільки, на його думку, державним виконавцем не виконано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року у справі № 1340/3982/18.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 цього ж Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пунктів 1, 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено обов`язок державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. При цьому, заходи примусового виконання рішень державний виконавець зобов`язаний здійснювати у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту дев`ятого частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначається, зокрема резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Як слідує з матеріалів справи, у виконавчому листі Львівського окружного адміністративного суду № 1340/3982/18 від 24 квітня 2019 року, на підставі якого державним виконавцем 21 травня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62131171, зазначено резолютивну частину рішення суду, яка передбачає захід примусового виконання зазначеного рішення, а саме: зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 23 травня 2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,5 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 18 цього ж Закону виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення встановлений статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із частинами першою-третьою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, для закінчення виконавчого провадження ВП № 62131171, стягувачем за яким є позивач, на підставі пункту дев`ятого частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець, з урахуванням наданих йому цим Законом повноважень зобов`язаний перевірити наявність фактичного виконання боржником у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, а саме: чи розглянуто клопотання ОСОБА_1 від 23 травня 2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,5 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту.

Як слідує з матеріалів справи боржник - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надіслав на адресу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листа від 09 червня 2020 року № 11-13-0.2-3610/2-20 «Про виконання рішення суду», яким повідомив про те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року у справі № 1340/3982/18 виконано в добровільному порядку. На виконання рішення суду Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області прийнято рішення від 17 квітня 2019 року № Н-2431/0-2237/0/37-19 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

До зазначеного листа боржник долучив копію листа Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 17 квітня 2019 року № Н-2431/0-2237/0/37-19 «Про розгляд клопотання», яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Водночас, у спірній постанові про закінчення виконавчого провадження ВП № 62131171 відповідач встановив, що «згідно відповіді боржника від 09.06.2020 № 11-13-0.2-3610/2-20 встановлено, що рішення суду фактично виконано до моменту відкриття виконавчого провадження, що підтверджується листом від 17.04.2019 № Н-2431/0-2237/0/37-19». На підставі вищевикладеного державний виконавець виніс спірну постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 62131171 від 17 червня 2020 року, оскільки вважав, що за таких обставин рішення суду виконано боржником у повному обсязі.

З приводу цього суд звертає увагу на таке.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.

Як вже було зазначено судом вище, Закон України «Про виконавче провадження» встановлює обов`язок державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Для належного виконання зазначеного обов`язку Закон України «Про виконавче провадження» надає державному виконавцю право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

З матеріалів справи суд встановив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.002442 (згідно даних комп`ютерної системи «Діловодство спеціалізованого суду» рішення суду набрало законної сили 28 січня 2020 року) позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту, викладену у листі від 17 квітня 2019 року № Н-2431/0-2237/0/37-19.

Таким чином, на момент винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 62131171 від 17 червня 2020 року з підстав, передбачених пунктом дев`ятим частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), відмова у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту, викладена у листі від 17 квітня 2019 року № Н-2431/0-2237/0/37-19, визнана судом протиправною. Протиправність такої відмови свідчить про неналежний розгляд Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області клопотання ОСОБА_1 від 23 травня 2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,5 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту, а відтак, і повне, фактичне виконання рішення суду боржником згідно з виконавчим документом.

З огляду на зазначене, наданий боржником державному виконавцю лист від 17 квітня 2019 року № Н-2431/0-2237/0/37-19 «Про розгляд клопотання» не може слугувати доказом повного, фактичного виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року згідно з виконавчим документом.

В той же час, суд вважає помилковими доводи позивача про те, що закінчення виконавчого провадження на підставі саме пункту 9 частини 1 статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» можливе лише за умови виконання послідовності виконавчих дій, а саме: накладення на боржника штрафу та перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин); накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин); звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Суд звертає увагу на те, що частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Приймаючи спірну постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 62131171 від 17 червня 2020 року відповідач врахував лише наданий боржником лист від 17 квітня 2019 року № Н-2431/0-2237/0/37-19 «Про розгляд клопотання», однак не взяв до уваги ту обставину, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.002442, яке набрало законної сили 28 січня 2020 року визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту, викладену у цьому ж листі. Отже, державний виконавець не врахував всіх обставин, що мають значення для прийняття спірної постанови про закінчення виконавчого провадження, не перевірив, зважаючи на надані йому Законом України «Про виконавче провадження» повноваження, факт повного, фактичного виконання боржником рішення суду згідно з виконавчим документом, а тому зазначена постанова не може бути визнана судом такою, що прийнята обґрунтовано.

За таких обставин, суд доходить висновку, що спірна постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чури Софії-Ганни Тарасівни про закінчення виконавчого провадження ВП № 62131171 від 17 червня 2020 року є протиправною, а тому її належить скасувати.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції № ПН1313684 від 23 червня 2020 року, позивач сплатила судовий збір у розмірі 840,80 грн., відтак, за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на користь ОСОБА_1 слід стягнути 840,80 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 287, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чури Софії-Ганни Тарасівни (пл. Шашкевича, 1, м. Львів, 79000), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області (вул. Панаса Мирного, 1, с. Великі Грибовичі, Жовківський район, Львівська область, 80381) про визнання протиправною та скасування постанови - задоволити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чури Софії-Ганни Тарасівни про закінчення виконавчого провадження ВП № 62131171 від 17 червня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 840,80 грн. сплаченого судового збору згідно квитанції № ПН1313684 від 23 червня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 06 липня 2020 року.

Суддя Клименко О.М.