Справа № 357/4110/20
Суддя: Цуранов А. Ю.
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/4110/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні суду в м. Біла Церква адміністративний позов ОСОБА_1 до: 1) Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції; 2) інспектора взводу 1 роти 1 Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Глушко М.С., засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд: 1) визнати дії поліцейського капітана поліції Батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Київській області Андрющенка Євгена Володимировича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП - протиправними; 2) скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2411037 від 19.04.2020 року, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позову вказано, що постанова прийнята з порушенням вимог Закону, оскільки ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не скоював та під час руху автомобіля в с. Чабани встановлених обмежень швидкості руху не перевищував, що було повідомлено відповідачу після зупинки транспортного засобу, однак поліцейський не бажав слухати будь-які пояснення та виніс постанову серії ЕАК № 2411037 від 19.04.2020 року, відомості в якій не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, в даному випадку порушення у розгляді справи поліцейським було в тому, що відповідач відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи для можливості скористатися юридичною допомогою. Не зафіксовано належними доказами порушення правил дорожнього руху, не враховано пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Разом з цим, відповідач не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити оскаржувану постанову. Отже, постанова за ч. 3 ст. 122 КУпАП прийнята без наявності відповідних доказів та з порушенням встановленої процедури.

28.04.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

04.05.2020 року ухвалою судді позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

21.05.2020 року на виконання вимог ухвали позивачем надано клопотання про усунення недоліків.

27.05.2020 року ухвалою судді прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи, а також залучено до участі у розгляді справи в якості співвідповідача Батальйон патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції.

10.06.2020 року представник відповідача Клепач В.А. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову.

Відзив обґрунтований доводами про безпідставність позову, оскільки під час несення служби 19.04.2020 року інспектором патрульної поліції Андрющенко Є .В . за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000789) виявлено порушення позивачем Правил дорожнього руху, оскільки водій транспортного засобу RENAULT KANGOO з номерним знаком НОМЕР_1 , близько 12:31 год. за адресою: Київська область, автодорога М-05 Київ-Одеса, 16 км, смт. Чабани, рухався в зоні дії знаку 5.45 «Початок населеного пункту» зі швидкістю 114 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 64 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Інспектором було подано сигнал про зупинку транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», інспектор підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, а також попросив пред`явити документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення інспектором прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів. Водія було ознайомлено із доказами вчинення правопорушення та роз`яснені права. До постанови в якості доказу долучено відео та фото фіксацію транспортного засобу позивача за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000789), на якому зафіксовано факт перевищення позивачем встановлених Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту, а також записи із нагрудних камер поліцейських ВС 01460 та АІ001109. Позивача ознайомлено зі змістом постанови та під підпис надано її копію.

01.07.2020 року представником позивача - адвокатом Глушко М.С., подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій остання просила стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 420,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000 грн.

03.07.2020 року представником відповідача Кашко В.А . подано відзив на позовну заяву, в якому висловлено прохання до суду про відмову у задоволенні позову.

Вказаний відзив за своїм змістом є схожим з відзивом на позовну заяву від 10.06.2020 року. Також зазначено про необґрунтованість судових витрат на професійну правничу допомогу та їх невідповідність положенням ч. 5 ст. 132 КАС України.

Будь-яких заперечень від сторін щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи та наданий відеозапис, судом встановлено наступне.

19.04.2020 року постановою серії ЕАК № 2411037 інспектора взводу 1 роти 1 Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Андрющенко Є.В. визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 19.04.2020 о 12 год. 31 хв. на 16 км а/д М05 в с. Чабани по вул. Якірова, 162, позначеної дорожнім знаком 5.45 ПДР «Початок населеного пункту, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом RENAULT KANGOO державний номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 114 км/год., чим перевищив дозволене обмеження швидкості руху на 64 км/год. Швидкість вимірювалася приладом TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000789), чим порушив п. 12.4 ПДР України «Перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год».

Наявна у справі копія постанови від 19.04.2020 року містить відомості про долучення до неї додатків: ВС 01460 та АІ001109, наявний підпис особи, яка винесла постанову, а також підпис позивача про отримання копії постанови.

В матеріалах справи містяться копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17057, копія сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки № 006694, а також копії експертних висновків на підтвердження можливості використання виробу «TruCAM LTI 20/20» виробництва Laser Technology Inc.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На підтвердження правомірності винесеної постанови відповідачем надані відео та фотокартки з лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000789), за змістом яких вбачається, що саме автомобіль марки RENAULT KANGOO державний номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 114 км/год, чим перевищив дозволене обмеження швидкості руху на 64 км/год.

Доводи позивача про відхилення поліцейським його клопотання про надання можливості скористатися послугами адвоката та відкладення розгляду справи, чим порушено право на захист, а також про незаконність прийняття постанови на місці вчинення правопорушення, суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015).

Положеннями КпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КпАП України, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КпАП України.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ст. 122 КпАП України не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку, про що було вказано інспектором, при цьому позивач так і не обґрунтував, що вчиняв дії, спрямовані саме на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу.

Слід звернути увагу, що законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та необхідність у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 77, 242-246, 255, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково протягом десяти днів з дня його складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СуддяА. Ю. Цуранов