Справа № 300/1264/20
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2020 р. справа № 300/1264/20

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Григорук О.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в поновленні виплати пенсії №1 від 22.05.2020, зобов`язання поновити виплату пенсії ОСОБА_2 та виплатити невиплачені суми пенсії з січня 2019 року, та стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 євро.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на даний час ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_2. ОСОБА_1 є представником ОСОБА_2 , що діє на підставі належним чином посвідченої довіреності від 08.01.2018. На звернення представника за довіреністю ОСОБА_1. щодо виплати пенсії ОСОБА_2 , рішенням №1 від 22.05.2020 відповідач протиправно відмовив у виплаті пенсії ОСОБА_2 через вказаного представника. Зазначено, що пенсії за віком відповідають ознакам такої категорії як власність, тому не залежать від місця проживання особи пенсіонера, а її протиправне позбавлення є порушенням гарантій, передбачених частиною четвертою статті 41 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Моральну шкоду в розмірі 5000 євро представник позивача, з посиланням на рішення "Європейського суду з прав людини" в справі "Пічкур проти України", обґрунтував дискримінацією з виплат за місцем проживання.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 02.07.2020, відповідно до якого Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області заперечило щодо заявлених позовних вимог. Згідно відзиву представник відповідача зазначив, що рішенням №1 від 22.05.2020 відповідач правомірно відмовив в поновленні виплати пенсії ОСОБА_2 заявнику по довіреності ОСОБА_1 , керуючись статтею 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до пункту 1.1 та пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, заява про поновлення виплати раніше призначеної пенсії подається пенсіонером особисто, або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії. Пенсіонер наділений правом вибору щодо особистого звернення до органу, що призначає пенсію, або через свого представника. Проте, відповідно до пункту 1.1 Порядку, законними представниками є батьки, усиновителі, батьки-вихователі, прийомні батьки, патронатні вихователі, опікуни, піклувальники за місцем їх проживання (реєстрації), представники закладів (органів опіки і піклування), які виконують функції опікунів і піклувальників за місцезнаходженням таких закладів (органів). Щодо відшкодування ОСОБА_2 через представника ОСОБА_1 5000 євро шкоди зазначено, що обґрунтування моральної шкоди дискримінацією з виплат за місцем проживання з посиланням на рішення "Європейського суду з прав людини" в справі "Пічкур проти України" є безпідставним, оскільки припинення виплати пенсії відбулося по причині неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд згідно частини 1 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а не факт проживання за кордоном. Також, зазначено, що вимагаючи відшкодування моральної шкоди, представник ОСОБА_2 не вказала в чому саме полягає шкода та не надав доказів заподіяння шкоди неправомірними діями відповідача. Представник відповідача у відзиві просив суд відмовити у задоволенні позову.

У позовній заяві представник позивача просив залучити до участі в справі Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, суд зазначає, що представником позивача не доведено факту дискримінації з виплат за місцем проживання, тому судом не встановлено підстав для залучення до участі в справі Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 з 28.07.1987 призначено пенсію по інвалідності другої групи, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", при страховому стажі 20 років 10 місяців 07 днів.

Згідно довіреності від 08.01.2018 ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_1 бути її представником в органах Пенсійного фонду України, всіх державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, з питань отримання належної ОСОБА_2 пенсії по віку у відділенні поштового зв`язку, або в Ощадному банку України, його відділеннях та філіях. Надано ОСОБА_1 право подавати та отримувати від імені ОСОБА_2 заяви, довідки та документи у відповідних установах та організаціях, отримати пенсійне посвідчення, одержувати належні ОСОБА_2 грошові кошти, за Бучовську розписуватися та виконувати всі дії, пов`язані з даною довіреністю (а.с.8-12).

Виплата пенсії ОСОБА_2 здійснювалася через відділення поштового зв`язку міста Городенка. З січня 2018 по червень 2018 року у відомостях поштового зв`язку міста Городенки з виплати пенсії ОСОБА_2 зазначено "не виплачено". Виплату пенсії ОСОБА_2 з серпня 2018 року відповідачем припинено та знято ОСОБА_2 з виплати пенсії автоматизованим способом у зв`язку з неотриманням пенсіонером призначеної пенсії протягом шести місяців підряд, на підставі частини першої статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За результатом розгляду звернення представника ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_1. щодо виплати пенсії ОСОБА_2 , Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповіддю від 24.09.2019 за №1135/Д(Б)-15 повідомило про зняття з виплати пенсії ОСОБА_2 автоматизованим способом у зв`язку з тривалою неоплатою з серпня 2018 року. Зазначено, що в липні 2018 року проведено виплату пенсії ОСОБА_2 за липень (по основних відомостях) та неоплату за травень 2018 року (по додаткових відомостях). Роз`яснено підстави припинення виплати пенсії ОСОБА_2 . Повідомлено, що для поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 необхідно особисто звернутися до Городенківського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) з відповідною заявою та паспортом (або іншим документом, що засвідчує особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили за результатом перегляду судом апеляційної інстанції, від 28.11.2019 у справі №300/2059/19 позов ОСОБА_1. в інтересах ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 щодо виплати пенсії ОСОБА_2 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській розглянути заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 щодо виплати пенсії ОСОБА_2 та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні суду. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (веб-сайт: http://reestr.court.gov.ua/Review/85957041).

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській рішенням №1 від 22.05.2020 відмовило в поновленні виплати пенсії ОСОБА_2 заявнику по довіреності ОСОБА_1 , керуючись статтею 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до пункту 1.1 та пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, заява про поновлення виплати раніше призначеної пенсії подається пенсіонером особисто, або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії. Зазначено, що пенсіонер наділений правом вибору щодо особистого звернення до органу, що призначає пенсію, або через свого представника. Проте, відповідно до пункту 1.1 Порядку, законними представниками є батьки, усиновителі, батьки-вихователі, прийомні батьки, патронатні вихователі, опікуни, піклувальники за місцем їх проживання (реєстрації), представники закладів (органів опіки і піклування), які виконують функції опікунів і піклувальників за місцезнаходженням таких закладів (органів) (а.с.13, 14).

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 вважає протиправним вказане рішення про відмову в поновленні виплати пенсії №1 від 22.05.2020, просить суд визнати протиправним та скасувати вказане рішення, зобов`язати відповідача поновити виплату пенсії ОСОБА_2 та виплатити невиплачені суми пенсії з січня 2019 року, та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 євро.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За правилами частини 1 статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а також призначення, перерахунку, виплати пенсії тощо, врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.

З серпня 2018 року відповідачем припинено виплату пенсії ОСОБА_2 та знято ОСОБА_2 з виплати пенсії автоматизованим способом у зв`язку з неотриманням пенсіонером призначеної пенсії протягом шести місяців підряд, на підставі частини першої статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно частини 2 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Як встановлено, рішенням №1 від 22.05.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській відмовило в поновленні виплати пенсії ОСОБА_2 заявнику по довіреності ОСОБА_1 , керуючись статтею 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до пункту 1.1 та пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, заява про поновлення виплати раніше призначеної пенсії подається пенсіонером особисто, або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії. Зазначено, що пенсіонер наділений правом вибору щодо особистого звернення до органу, що призначає пенсію, або через свого представника. Проте, відповідно до пункту 1.1 Порядку, законними представниками є батьки, усиновителі, батьки-вихователі, прийомні батьки, патронатні вихователі, опікуни, піклувальники за місцем їх проживання (реєстрації), представники закладів (органів опіки і піклування), які виконують функції опікунів і піклувальників за місцезнаходженням таких закладів (органів) (а.с.13).

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

При цьому, Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено як можливість подання заяви про призначення пенсії представником пенсіонера, так і не встановлено обмежень на подачу ним заяви про поновлення її виплати.

Порядок подання заяви про поновлення виплати пенсії визначений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління пенсійного Фонду України №22-1 від 25.11.2005 (надалі по тексту також Порядок №22-1).

Пунктом 1.1 Порядку №22-1 визначено, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

У разі якщо особа, якій призначається пенсія, не досягла повноліття або є недієздатною, заява подається батьками, усиновителями, батьками-вихователями, прийомними батьками, патронатними вихователями, опікунами, піклувальниками за місцем їх проживання (реєстрації), представниками закладів (органів опіки і піклування), які виконують функції опікунів і піклувальників (далі - законні представники) за місцезнаходженням таких закладів (органів).

Відповідно до пункту 1.5 Порядку №22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Отже, заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником, визначеним в пункті 1.1 Порядку №22-1, до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Відтак, в розумінні положень пункту 1.5 Порядку №22-1 заява про поновлення виплати пенсії, серед іншого, подається через уповноваженого представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 27.02.2018 в справі №127/20588/17 висловив правову позицію про те, що згідно з пунктом 1.5 Порядку №22-1 заява про поновлення виплати пенсії може бути подана через законного представника, як це і було зроблено позивачами - їх представник має відповідну довіреність на вчинення дій від імені позивачів.

Також на можливість подачі заяви уповноваженим представником пенсіонера, вказано в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 17.07.2018 у справі №211/1789/17.

До відповідача щодо поновлення виплати пенсії звертався уповноважений представник ОСОБА_2 ОСОБА_1., на підставі нотаріально завіреної довіреності з проставленим апостилем, тому відповідно до пунктів 1.1, 1.5 Порядку №22-1 вказаний представник має право на подання такої заяви.

Враховуючи наведене, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській протиправно, посилаючись на положення пункту 1.1 та пункту 1.5 Порядку від 25.11.2005 №22-1, рішенням №1 від 22.05.2020 відмовило заявнику по довіреності ОСОБА_1 в поновленні виплати пенсії ОСОБА_2 , оскільки підстави поновлення цієї виплати дійсно наявні відповідно до статтей 46, 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а заборони на подання заяви про її поновлення представником пенсіонера Законом не встановлено.

Щодо позовної вимоги про відшкодування позивачу 5000 євро моральної та матеріальної шкоди, суд зазначає наступне.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Європейський суд з прав людини у пункті 77 рішення від 25.07.2013 у справі "Агрокомплекс проти України" за результатом розгляду заяви №23465/03 вказав, що для присудження відшкодування матеріальної шкоди, заявник повинен довести, що існує причинний зв`язок між порушенням та будь-якими стверджуваними фінансовими втратами.

Моральну шкоду в розмірі 5000 євро представник позивача, з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини в справі "Пічкур проти України", обґрунтував дискримінацією з виплат за місцем проживання.

Відповідно до пункту 51 рішення від 07.11.2013 Європейського суду з прав людини в справі "Пічкур проти України" (Заява № 10441/06), у цій справі право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника, що призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України.

В пункті 58 вказаного рішення Європейського суду з прав людини зазначено, що у цій ситуації матеріальна шкода не може бути точно обчислена, а отже доцільно провести загальну оцінку завданої йому матеріальної та моральної шкоди. За обставин цієї справи Суд вважає за належне присудити заявнику 5000 євро.

Слід зазначити, що в даній справі позивач просить стягнути тільки моральну шкоду.

При цьому, як встановлено, припинення виплати пенсії позивачу відбулося по причині неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд згідно частини 1 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а не факт приживання за кордоном.

За таких обставин, обґрунтування моральної шкоди дискримінацією з виплат за місцем проживання з посиланням на рішення "Європейського суду з прав людини" в справі "Пічкур проти України" є необґрунтованим.

Також, представник ОСОБА_2 не вказала в чому полягає ця шкода, не доведено факту завдання немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у житті ОСОБА_2 .

Щодо клопотання представника позивача про постановлення окремої ухвали, судом не встановлено підстав для прийняття окремої ухвали, на які в позовній заяві покликається представник позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову в поновленні виплати пенсії №1 від 22.05.2020 та зобов`язати відповідача поновити виплату пенсії ОСОБА_2 , згідно заяви представника по довіреності ОСОБА_1 та нарахувати і виплатити невиплачені суми пенсії з січня 2019 року. Відмовити в задоволенні вимоги про відшкодування з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області Бучовській О.Ф. через представника ОСОБА_1 5000 євро моральної шкоди.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову в поновленні виплати пенсії №1 від 22.05.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код 20551088, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) поновити виплату пенсії ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), згідно заяви представника по довіреності ОСОБА_1 та нарахувати і виплатити невиплачені суми пенсії з січня 2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частини 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 295 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.