Справа № 804/4663/18
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2020 року м. Дніпросправа № 804/4663/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року

у справі №804/4663/18

за позовом Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат"

до Офісу великих платників податків ДФС України

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2018 р. Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДФС України в якому просило визнати протиправними та скасувати :

- податкове повідомлення - рішення від 22.02.2018 № (форми "Р") про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 486244562,00 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 329376130,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 156868432,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "В1") про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника в банку у розмірі 23405456,00 грн., визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість та зобов`язано сплатити суму податку у розмірі 23405456,00 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 11702728,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № 001584621 (форми "В4") про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 36389209,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "Р") про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини у розмірі 2659099,04 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями -2127279,23 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями -531819,81 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "Р") про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти у розмірі 4691841,84 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями -3555764,16 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями -1136077,68 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "ПС") про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1360,00 грн. за платежем: надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми «ПС») про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 170,00 грн. за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "Р") про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 11848,12 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями -9478,48 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями -2369,64 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "Р") про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 248,33 грн.., в тому числі: за податковими зобов`язаннями -198,66 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями -46,67 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "ПС") про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 170,00 грн. за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "Р") про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 36587,01 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 29269,61 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 7317,40 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "ПС") про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 170,00 грн. за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "Р") про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 214026,66 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 171221,33 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 42805,33 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "ПС") про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 170,00 грн. за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "Р") про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 230708,44 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 184566,76 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 46141,68 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "ПС") про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 170,00 грн. за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "ПС") про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 510,00 грн. за платежем: адміністративні штрафи та інші санкції.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на протиправність та необґрунтованість висновків контролюючого органу здійснених за результатами проведеної перевірки.

Позивач в доводах, викладених в адміністративному позові, та і подальших письмових поясненнях наголошував на тому, що податковим органом надано невірну оцінку встановленим під час перевірки обставинам, та проігноровано доводи та пояснення платника податків. Зазначено, що під час планової перевірки відповідачу надані всі первинні та інші документи, які підтверджують реальність господарських операцій, договори, документи, які підтверджують використання у власній господарській діяльності підприємства позивача отриманих ТМЦ, банківські виписки, які підтверджують оплату за поставлені ТМЦ, а також всі первинні документи, які підтверджують правомірність формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування. Крім того реальність відносин з вказаними контрагентами підтверджено судовими рішеннями, що набрали законної сили (№804/6638/15 та №804/8063/17). Також, позивач зазначає, що правомірно відніс до інших витрат звичайної діяльності суми коштів, добровільно перерахованих (переданих) протягом перевіреного періоду до неприбуткових організацій в розмірі, що не перевищує чотири відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року, у зв`язку з тим, що останні мають підтвердження статусу неприбутковості.

Щодо порушень, допущених під час визначення суми податкового кредиту, позивач вказав на те, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Висновки відповідача щодо такого порушення базуються на наданні документів, які не є первинними та визначальними під час встановлення реальності операцій.

Стосовно рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин позивач зазначив, що у 2015-2016 роках відповідно до норм чинного законодавства об`єктом оподаткування при добуванні залізної руди є обсяг добутої подрібненої руди, оскільки з 01.01.2015 операції по її збагаченню не належать до первинної переробки і не можуть враховуватися під час визначення оподатковуваної продукції гірничого підприємства.

Позивачем також зазначено, що донарахування податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об`єктів нежитлової нерухомості за 2015 рік є неправомірними та необґрунтованими, адже рішення Криворізької міської ради, Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, якими встановлено такий податок прийняті в січні 2015 року, у зв`язку з чим вони набирають чинності не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом, тобто не раніше 2016 року.

Стосовно порушень правильності визначення екологічного податку позивач вказав, що об`єм для правильної бази оподаткування екологічним податком визначається з урахуванням залишку заскладованих шламів на початок звітного періоду, з урахуванням руху залізовмістних шламів у звітному періоді та залишку вільної ємності хвостосховища на кінець звітного періоду (залишку заскладованих шламів на кінець звітного періоду).

Окремо позивач акцентував увагу, що відповідачем при проведенні перевірки та написанні за її результатами акту перевірки застосовано інформацію попередніх перевірок, яким надана оцінка судовими інстанціями.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 р. у справі № 804/4663/18 адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" до Офісу великих платників податків ДФС України про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Судом встановлено, що за результатами проведеної перевірки, контролюючим органом виявлені численні порушення вимог податкового, валютного законодавства зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 2012 по червень 2017 року. На підставі чого, контролюючим органом прийнято спірні податкові повідомлення-рішення про донарахування податкових зобов`язань та нарахування штрафних санкцій. Судом надано оцінку виявленим відповідачем правопорушенням та встановлено наступне:

- щодо нарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток в частині врахування курсових різниць по нарахованих дивідендах на користь акціонерів нерезидентів, судом встановлено, що позивачем враховано у склад інших операційних доходів курсові різниці за дивідендами на користь акціонерів-нерезидентів. На підставі дослідження вимог законодавства, що регулює дане питання суд дійшов висновку, що прибуток або збиток від перерахунку курсових різниці за заборгованістю вираженою в іноземній валюті, які в бухгалтерському обліку відносяться до монетарних статей балансу, повинні відображатися в податковому обліку платника податків;

- стосовно задекларованих відносин з сумнівними контрагентами, що призвело до завищення витрат та протиправного формування податкового кредиту, судом на підставі дослідження наданих первинних документів зазначено, що вказана документація в повному обсягу підтверджує реальний характер здійснюваної господарської діяльності, рух активів внаслідок здійснення даної діяльності , та відповідно свідчить про правомірність відображення результатів даних взаємовідносин в бухгалтерському та податкову обліках та обґрунтованість формування показників податкової звітності;

- стосовно відображення у бухгалтерському та податковому обліках операцій з іменними ощадним (депозитними) сертифікатами та протиправне не збільшення фінансового результату, судом зазначено, що ПрАТ «ЦГЗК» операції з продажу або іншого відчуження депозитних сертифікатів, який є неемісійним цінним папером, відображало в звіті про фінансові результати до оподаткування за правилами бухобліку, без визначення за такими операціями податкових різниць;

- щодо неврахування у складі інших доходів за 2014 рік суми безповоротної фінансової допомоги судом зазначено, що відповідачем формально здійснено перевірку даної господарської операції та не встановлено, що сума коштів, визначена контролюючим органом як сума безповоротньої фінансової допомоги, є сумою коштів, отриманих за результатами господарських відносин між позивачем та ТОВ «Будпром-ЛТД» з приводу виконання угод постачання пального та придбання позивачем робіт по дробленню негабариту;

- щодо правильності віднесення до складу інших витрат сум коштів та вартості майна, добровільно перерахованих (переданих) організаціям роботодавців та їх об`єднанням у вигляді вступних, членських та цільових внесків, що за твердженням податкового органу призвело до завищення витрат, судом зазначено, що суми коштів перерахованих неприбутковим організаціям не перевищує 4% оподатковуваного прибутку попереднього звітного періоду, а отже дані витрати не пов`язані безпосередньо з господарською діяльністю підприємства повинні включатись до витрат звітного періоду;

- щодо віднесення до складу витрат, витрати на утримання шахт «Гігант-Глибока», «Саксагань», №2 ім. Артема, Північна, Вентиляційна-2, Вентиляційна-3», судом встановлено, що з урахуванням вчинення дій для підготовки та використання шахт до експлуатації з видобутку корисних копалин, що підтверджено висновком експертизи, суд дійшов висновку, що витрати по утриманню даного структурного підрозділу правомірно віднесено позивачем до складу витрат;

- щодо правомірності зменшення податкового зобов`язання з податку на прибуток, задекларованого у податковій декларації за 2016 рік на суму нарахованих та сплачених авансових внесків, у зв`язку із виплатою дивідендів судом надано висновок, що дані дії вчинені в межах правового поля, як такі, що передбачені чинним податковим законодавством;

- стосовно правомірності нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, суд зазначив, що оскільки відповідними місцевими радами рішення про ставку податку прийнято лише на початку 2015 року, то місцевий податок за такими рішеннями підлягатиме справлянню не раніше 2016 року;

- щодо донарахування екологічного податку, судом зазначено, що надана позивачем документація підтверджує нарахування та сплату відповідних грошових зобов`язань зі сплати екологічного податку, в свою чергу доводи контролюючого органу щодо невірного нарахування податку не підтверджені належними доказами;

- надаючи оцінку правомірності нарахування штрафних санкцій за ненадання документів до перевірки, судом зазначено що позивачем правомірно та у повному обсязі надані всі наявні у позивача документи до перевірки, що свідчить про необгрунтованість нарахування штрафних санкцій за не надання позивачем документів до перевірки.

Наведене слугувало підставою для прийняття рішення про обґрунтованість заявлених позовних вимог та скасування спірних податкових повідомлень -рішень.

Не погодившись з рішенням суду, Офісом великих платників податків ДФС України подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 р. у справі № 804/4663/18, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник вважає, що суд не врахував доводи контролюючого органу щодо дефектності первинної документації, що ставить під сумнів її доказову силу; посилається на недослідження судом в повному обсягу матеріалів контролюючого органу що свідчить про нікчемність господарських взаємовідносин позивача зі спірними контрагентами по ланцюгу постачання, тощо. Відповідач в доводах апеляційної скарги зазначив, що позивачем неправомірно враховані курсові різниці по нарахованих дивідендах на користь акціонерів - нерезидентів, в результаті чого занижено об`єкт оподаткування з податку на прибуток підприємств. Відповідачем також встановлено, що позивачем задекларовано взаємовідносини з контрагентами - постачальниками «ризикового» сектору економіки, що призвело до завищення витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також завищення показників податкового кредиту. Вказані висновки відповідач обґрунтовує наявністю податкової інформації стосовно таких контрагентів, а також дефектності наданих до перевірки первинних документів. Відповідач також вказав, що позивачем неправомірно віднесені до складу інших витрат суми коштів та вартості майна, добровільно перерахованих (переданих) організаціям роботодавців та їх об`єднанням у вигляді вступних, членських та цільових внесків, що призвело до завищення витрат. Окрім того, позивачем неправомірно включено до складу витрат витрати, які пов`язані з утриманням структурного підрозділу шахта «Гігант-Глибока», «Саксагань», №2 ім. Артема, Північна, Вентиляційна-2, Вентиляційна-3. Окрім того, контролюючий орган посилається на те, що чинною редакцією Податкового кодексу України не передбачено перенесення на наступні звітні (податкові) роки залишку суми авансових внесків при виплаті дивідендів, які не зараховані у зменшення податкового зобов`язання з податку на прибуток, задекларованого у податковій декларації за звітний (податковий) рік. Відповідач вказав, що позивачем не сплачено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік, в той час як рішення відповідних місцевих рад прийняті до 15.07.2015. Окрім того, позивачем занижено об`єкт та базу оподаткування екологічним податком, в результаті невірного визначення ПрАТ «ЦГЗК» фактичних обсягів розміщених відходів. Позивачем не надано до перевірки повного пакету документів.

Представниками сторін під час судового розгляду апеляційної скарги надано детальні, ґрунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано позиції викладені в апеляційній скарзі та запереченнях до неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, Офісом великих платників податків ДФС України проведено документальну планову виїзну перевірку ПрАТ «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (код за ) з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2017, валютного за період з 01.10.2012 по 30.06.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2012 по 30.06.2017 року. За результатом поведеної перевірки складений акт від 27.12.2017 №175/28-10-46-17/00190977 (далі за текстом акт перевірки).

Згідно з висновками зазначеного акта, перевіркою встановлено порушення ПРАТ «ЦГЗК»: 1) з податку на прибуток підприємства:

пп.14.1.27, пп.14.1.36, п.14.1.231 п.14.1 ст.14, пп.57.11.2 п.57.11 ст.57, пп.134.1.1 ст.134, п.135.1, п.135.2, пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.137.10 ст.137, п.138.2, п.138.4, п.138.5, п.138.8, пп.138.12.3 п.138.12 ст.138, пп.139.1.1, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, пп.141.2.1 п.141.2 ст.141, п.144.3 ст.144, пп.153.1.3 п.153.1 ст.153 Податкового кодексу України, з урахуванням пп.14.1.257 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу (в редакції, чинній на момент порушення, із змінами та доповненнями);

ст.1, 3, 9, 11, 12 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зі змінами та доповненнями;

п.1, 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зі змінами та доповненнями;

розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за №893/4186, п.3.10 «Методичних рекомендації щодо заповнення форм фінансової звітності», затверджених наказом Мінфіну від 28.03.2013 № 433,

в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 329376 130 грн., у тому числі:

2013 рік - 31 735 344 грн.,

2014 рік - 60 046 164 грн.;

2015 рік - 15 639 266 грн.,

2016 рік - 216 811 858 грн., у тому числі у розрізі періодів: І квартал 2016 18 136 737 грн., півріччя 2016 47 010 934 грн., Три квартали 2016 136 861 971 грн., рік 2016 - 216 811 858 грн.,

півріччя 2017 - 5 143 498 грн., у тому числі: у розрізі періодів: І квартал 2017 2 237 313 грн., півріччя 2017 - 5 143 498 грн.

2) з ПДВ:

п.198.1, п.198.3 п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет в періоді, що перевірявся, в сумі 3 635 956 грн., у тому числі в розрізі звітних (податкових) періодів: січень 2013 35096 грн., лютий 2013 1262 грн., березень 2013 4062 грн., квітень 2013 658 грн., травень 2013 18162 грн., червень 2013 41753 грн., липень 2013 31596 грн., жовтень 2 грн., грудень 2013 42116 грн., квітень 2 грн.;

п.198.1, п.198.3 п. 198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу, в результаті чого завищено податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню в періоді, що перевірявся, на суму 53 533 511 грн., у тому числі в розрізі звітних (податкових) періодів: грудень 2 грн., лютий 2014 944587 грн., березень 2 грн., квітень 2 грн., червень 2 грн., липень 2 грн., серпень 2 грн., вересень 2 грн., жовтень 2 грн., листопад 2 грн., грудень 2 грн., січень 2 грн., лютий 2 грн., березень 2 грн., квітень 2 грн., травень 2015 278667 грн., серпень 2015 411690 грн., вересень 2015 881277 грн., лютий 2 грн., квітень 2016 342037 грн., травень 2 грн., червень 2016 187800 грн., липень 2016 222764 грн., серпень 2016 352043 грн., березень 2017 81319 грн., квітень 2017 113529 грн., травень 2017 96248 грн., червень 2017 736230 грн.;

п.198.1, п.198.3 п. 198.6 ст.198, п.200.1, п.200.3 ст. 200 Податкового кодексу, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму ПДВ у розмірі 36 389 209 грн., у тому числі в розрізі звітних (податкових) періодів: жовтень 2015 918063 грн., листопад 2 грн., грудень 2 грн., січень 2016 348385 грн., лютий 2 грн., березень 2 грн., квітень 2 грн., травень 2 грн., червень 2 грн., липень 2 грн., серпень 2 грн., вересень 2 грн., жовтень 2 грн., листопад 2016 885126 грн., грудень 2 грн., січень 2017 37101 грн., лютий 2017 1560 грн., березень 2 грн., квітень 2017 31286 грн.. травень 2 грн., червень 2017 985845 грн.

3) з плати за надра:

- Олександрійська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області:

пп.14.1.37, пп.14.1.112, пп.14.1.128, пп.14.1.150 п.14.1 ст.14, пп.252.3, п.252.5, п.252.6, п.252.7, п.252.16, п.252.18 ст.252, пп.263.2.1 п. 263.2, пп.263.5.1, п.п.263.5.2, п.263.5, пп.263.6.1, пп.263.6.9 п.263.6, пп.263.7.1 п.263.7 ст.263 Податкового кодексу, в результаті чого занижено податкові зобов`язання рентної плати за користування надрами за період з 01.07.2014 по 30.06.2017 на суму 243 272 928,61 грн., в т.ч. по періодам: за IІІ квартал 2014 - 7173094,50 грн., за IV квартал 2014 - 11486951,10 грн., за І квартал 2015 - 11760683,96 грн., за ІІ квартал 2015 - 14089158,86 грн., за IІІ квартал 2015 - 15079022,00 грн., за IV квартал 2015 - 15078758,96 грн., за І квартал 2016 - 23690630,57 грн., за ІІ квартал 2016 - 30697194,08 грн., за IІІ квартал 2016 - 14469641,19 грн., за IV квартал 2016 - 14340986,09 грн., за 1 квартал 2017 - 57028671,18 грн., за 2 квартал 2017 - 28378136,12 грн.;

в т.ч. по родовищам:

по Петрівському родовищу - 175148913,30 грн. (за 3кв.-4кв.2014 - 15561144,70 грн., 2015 -43482414,00 грн., 2016 - 57978595,19 грн., 1кв.-2кв.2017 - 58126759,41 грн.);

по Артемівському родовищу - 68124015,31 грн. (3кв.-4кв.2014 - 3098900,90 грн., 2015 -12525209,78 грн., 2016 - 25219856,74 грн., 1кв.-2кв.2017 - 27280047,89 грн.).

- Криворізька північна ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області:

пп.14.1.37, пп.14.1.112, пп.14.1.128, пп.14.1.150 п.14.1 ст.14, пп.252.3, п.252.5, п.252.6, п.252.7, п.252.16, п.252.18 ст.252, пп.263.2.1, п.263.2, пп.263.5.1, пп.263.5.2 п.263.5, пп.263.6.1, пп.263.6.9, п.263.6, пп.263.7.1 п.263.7 ст.263 Податкового кодексу, в результаті чого занижено податкові зобов`язання рентної плати за користування надрами за період з 01.07.2014 по 30.06.2017 на суму 300 836 934,73 грн., в т.ч. по періодам: IІІ квартал 2014 року на суму 14756359,94 грн., IV квартал 2014 - 14800259,79 грн., І квартал 2015 - 15604897,57 грн., ІІ квартал 2015 - 18630372,47 грн., IІІ квартал 2015 - 17530227,28 грн., IV квартал 2015 - 20154067,95 грн., І квартал 2016 - 20864061,97 грн., ІІ квартал 2016 - 32585318,53 грн., IІІ квартал 2016 - 24241893,40 грн., IV квартал 2016 - 21343507,99 грн., І квартал 2017 - 63238420,47 грн., ІІ квартал 2017 - 37087547,37 грн.,

в т.ч. по родовищам:

- по Родовищу «Велика Глеюватка» на суму 190953871,5 грн. (2014 - 19776192,07 грн., 2015 - 44690987,96 грн., 2016 - 60268309,3 грн., 22,16 грн.);

- поле шахти Орджонікідзе на суму 109883063,2 грн. (2014 - 9780427,66 грн., 2015 -27228577,31 грн., 2016 - 38766472,58 грн., 2017 - 34107585,68 грн.).

4) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

пп.266.3.1 п.266.3, пп.266.5.1 п.266.5, пп.266.6.1 п.266.6, пп.266.7.5 266.7 ст. 266 Податкового кодексу, а саме:

- Олександрійська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області: не подання податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки до Олександрійської ОДПІ ГУ ДФС (Петрівське відділення) за місцезнаходженням об`єктів оподаткування на 2015 рік; не обчислення, не утримання та не перерахування сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2015 рік за місцезнаходженням об`єктів (нежитлової нерухомості) оподаткування, в результаті чого донараховано (збільшено) грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну суму 9 478,48 грн.;

- Криворізька північна ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області: не подання податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки до Криворізької північної ОДПІ за місцезнаходженням об`єктів оподаткування нежитлової нерухомості по Тернівському, Жовтневому та Саксаганському районам м.Кривого Рогу, Криворізькому району за 2015; не обчислення, не утримання та не перерахування сум податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки у 2015 році за місцезнаходженням об`єктів оподаткування нежитлової нерухомості, в результаті чого донараховано (збільшено) грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно на загальну суму 385 256,36 грн.

5) з Єдиного внеску:

п.1 ч.2 ст.6, п.9 прим.5 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 № 2464-VI2464-VI та пп..6 п.3 розд.ІV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 20.04.2015 №449, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 встановлено:

- неповне нарахування та сплату підприємством єдиного внеску в сумі 4 997 787,95 грн., за умови застосування понижуючого коефіцієнту до ставки єдиного внеску, у т.ч. за: липень 2015 року 2 666 755,68 грн., серпень 2015 року 2 331 032,27 грн.;

- заниження єдиного внеску внаслідок безпідставного застосування понижуючого коефіцієнта до ставок єдиного внеску при наявності застрахованих осіб, яким на протязі квітня-грудня 2015 року здійснювалось донарахування сум єдиного внеску до розміру мінімальної заробітної плати, на суму 19 771 378,29 грн., у т.ч.: квітень 2015 2 348 350,89 грн.; травень 2015 3 390 730,36 грн.; червень 2015 2 432 253,68 грн.; вересень 2015 2 291 710,95 грн.; жовтень 2015 2 884 446,74 грн.; листопад 2015 2 485 055,85 грн.; грудень 2015 3 938 829,82 грн.

6) з екологічного податку:

- Криворізька північна ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області:

пп.242.1.3 п.242.1 ст.242 Податкового кодексу, в результаті чого ПрАТ «ЦГЗК» занижено суму екологічного податку на 2 127 279, 23 грн, в тому числі: 3 кв.2013 131 340 грн; 4 кв.2013 117 260 грн; 1 кв.2014 144 709,71 грн; 2 кв.2014 186 000 грн; 3 кв.2014 184 481 грн; 4 кв.2014 148 180 грн; 1 кв.2015 157 014,69 грн; 2 кв.2015 169 260 грн; 3 кв.2015 144 460 грн; 4 кв.2015 119 040 грн; 1 кв.2016 121 094,61 грн; 2 кв.2016 129 869,61 грн; 3 кв.2016 125 190 грн; 4 кв.2016 138 059,61 грн; 1 кв.2017 21 120 грн; 2 кв.2017 90 200 грн.

- Криворізька південна ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області:

пп.14.1.57, пп 14.1.230 п.14.1 ст.14, пп.240.1.2 п.240.1 ст.240, п.245.5 ст.245, п.249.5 ст.249 Податкового кодексу та ст.1, ст.72, ст.74, ст.49 Водного кодексу України від 06.06.1995 № 213/95-ВР (зі змінами та доповненнями), в результаті чого ПрАТ» ЦГЗК»:

завищено податкові зобов`язання з екологічного податку за скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти при використанні водного об`єкту - р. Інгулець у сумі 4 612 299,51 грн., у тому числі: за IV квартал 2013 - 287 099,23 грн, за І квартал 2014 - 563 014,91 грн., за IV квартал. 2014 - 654 401,51 грн., за І квартал 2015 - 433 454,45 грн., за IV квартал 2015 - 294 037,01 грн., за І квартал 2016 - 1 034 923,89 грн., за IV квартал 2016 - 227 942,98 грн., за І квартал 2017 - 1 117 425,54 грн.;

занижено податкові зобов`язання з екологічного податку за скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти при використанні водного об`єкту - балки Свистунова у сумі 7 676 286,50 грн., у тому числі: за IV квартал 2013 - 379 499,36 грн., за І квартал 2014 - 586 492,96 грн., за ІІ квартал 2014 - 475 508,48 грн., за ІІІ квартал 2014 - 533 887,23 грн., за IV квартал 2014 - 491 777,17 грн., за І квартал 2015 - 554 438,27 грн., за ІІ квартал 2015 - 523 335,14 грн., за ІІІ квартал 2015 - 511 185,98 грн., за IV квартал 2015 - 494 266,40 грн., за І квартал 2016 - 667 935,26 грн. , за ІІ квартал 2016 - 572 665,95 грн., за ІІІ квартал 2016 - 619 357,25 грн., за IV квартал 2016 - 524 759,51 грн., за І квартал. 2017 - 658 492,0 грн., за ІІ квартал 2017 - 574 462,71 грн.;

внаслідок чого ПрАТ «ЦГЗК» занижено всього податкових зобов`язань з екологічного податку за 2013-2017 на суму 3 555 764,16 грн., у т.ч. по періодам: за IV квартал 2013 - 23 478,05 грн., за І квартал 2014 - 23 478,058 грн., за ІІ квартал 2014 - 475 508,48 грн., за ІІІ квартал 2014 - 533 887,23 грн., за І квартал 2015 - 120 983,82 грн., за ІІ квартал 2015 - 523 335,14 грн, за IІІ квартал 2015 - 511 185,98 грн., за IV квартал 2015 - 200 229,39 грн., за ІІ квартал 2016 - 572 665,95 грн., за IІІ квартал 2016 - 619 357,25 грн., за IV квартал 2016 - 296 816,53 грн., за IІ квартал 2017 - 574 462,71 грн.

7) п.44.10 п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу в частині ненадання посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, за результатами чого складено акт від 19.12.2017 № 65767/10/28-10-46-15.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, Офісом великих платників податків ДФС України прийняті наступні податкові повідомлення-рішення (які є предметом оскарження у даній справі :

- податкове повідомлення - рішення від 22.02.2018 № (форми "Р") про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 486244562,00 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 329376130,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 156868432,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "В1") про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника в банку у розмірі 23405456,00 грн., визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість та зобов`язано сплатити суму податку у розмірі 23405456,00 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 11702728,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № 001584621 (форми "В4") про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 36389209,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "Р") про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини у розмірі 2659099,04 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями -2127279,23 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями -531819,81 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "Р") про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти у розмірі 4691841,84 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями -3555764,16 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями -1136077,68 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "ПС") про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1360,00 грн. за платежем: надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми «ПС») про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 170,00 грн. за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "Р") про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 11848,12 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями -9478,48 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями -2369,64 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "Р") про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 248,33 грн.., в тому числі: за податковими зобов`язаннями -198,66 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями -46,67 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "ПС") про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 170,00 грн. за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "Р") про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 36587,01 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 29269,61 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 7317,40 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "ПС") про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 170,00 грн. за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "Р") про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 214026,66 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 171221,33 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 42805,33 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "ПС") про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 170,00 грн. за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "Р") про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 230708,44 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 184566,76 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 46141,68 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "ПС") про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 170,00 грн. за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № (форми "ПС") про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 510,00 грн. за платежем: адміністративні штрафи та інші санкції.

Не погодившись з винесеними рішеннями, позивач звернувся до суду, який за результатами розгляду справи адміністративний позов задовольнив.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в даній справі в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 22.02.2018 року №, №, №00154621, якими позивачу донараховано грошове зобов`язання з податку на прибуток, зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, та зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість. Судом встановлено, що дані нарахування здійснено контролюючим органом з огляду на те, що відповідно до наявної податкової інформації витрати об`єкта оподаткування задекларовані позивачем та податковий кредит, сформовані позивачем по взаємовідносинам з контрагентами, що мають ознаки фіктивності, та належать до «ризикового» сектору економіки, а отже не можуть вважатись такими, що сформовані у відповідності до вимог податкового законодавства, оскільки не доведено реальний характер здійснення господарських взаємин з сумнівними контрагентами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що протягом перевіряємого періоду позивач мав господарські відносини з наступними контрагентами-постачальниками:

ТОВ «ОЛІР» (код за ), ТОВ «АВАНГАРД МАЙНІНГ» (код за ), ТОВ «СПЕЦТЕХРЕМОНТ» (код за ), ТОВ «ПРОМТЕХПЛЮС» (код за ), ПП «БВІ» (код за ), ТОВ «ЕЛЕКТРОНТЕХСЕРВІС» (код за ), ТОВ «ПРОГРЕССОР» (код за ), ПП «СТРОЙ-АРСЕНАЛ» (код за ), ПАТ «ЕЛЕКТРОМАШПРОМСЕРВІС» (код за ЄДРПОУ 5476747), ТОВ «ТБМ-БУД БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ» (код за ), ТОВ «ШЛЯХПОСТАЧ КР» (код за ), ТОВ «ШЛЯХБУД КР» (код за ), ТОВ «РЕМЕКСКАВАТОРМАШ» (код за ), ТОВ НАУКОВО-ВИРОБНИЧА І КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ПРОМІЗОТОП» (код за ), ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» (код за ), ТОВ «КРОСТ» (код за ), ТОВ «ПРОМІНВЕСТЕКСКАВАЦІЯ» (код за ), ТОВ ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «СТАНДАРТ - ЛТД» (код за ), ТОВ «ТЕПЛОКОНТРОЛЬ» (код за ), ТОВ «УКРДИЗЕЛЬСЕРВІС КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЯРОСЛАВА» (код за ), ТОВ «КОМПАНІЯ З УТИЛІЗАЦІЇ ТАРИ ТА ПАКУВАЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ, ЗБИРАННЯ ЗАГОТІВЛІ ОКРЕМИХ ВИДІВ ВІДХОДІВ ЯК ВТОРИННОЇ СИРОВИНИ «ДНІПРОЕКОНОМРЕСУРСИ» (код за ), МПП «НОРМА» (код за ), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ НВА УКРАЇНА» (код за ), ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ОБ`ЄДНАННЯ «СХІДТРАНСМАШ» (код за ), ТОВ «ЕКСІМТРЕЙД» (код за ), ТОВ «КРИВОРІЖЕЛЕКТРОМОНТАЖ» (код за ), ПМТП «СПЕЦСНАБ» (код за ), ПП «АВЕРС» (код за ), ТОВ «АЛАМАК» (код за ), ТОВ «РЕММАРКБУД» (код за ), ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (код за ), ТОВ «РЕМБУД КОЛІЯ» (код за ), ПП «СПЕЦКОНТАКТ» (код за ), ТОВ «РЕМ-КОМПЛЕКТ» (код за ), ТОВ «НВО «ТОЧМАШЕНЕРГО» (код за ), ТОВ «КРИВОРІЖРЕМСПЕЦТРАНС « (код за ), ТОВ «ТБМ-СТРОЙМОНТАЖ» (код за ), ТОВ «СОКОЛ-КР» (код за ), ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМТРАНС» (код за ), ТОВ «КАСКАД-КР» (код за ), ТОВ «РЕАЛНЕТ» (код за ), ПП «ТЕХБУДАЛЬЯНС» (код за ), ТОВ «УКРІНДУСТРІЯ» (код за ), ПВП «ІНСТРУМЕНТ-СЕРВІС» З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ (код за ), ТОВ «ВУГЛЕТЕХНІК» (код за )., ТОВ «ПОЛІМЕРТЕХНОЛОГІЯ» (код за ), ТОВ «ПРОФТЕХІНСТРУМЕНТ» (код за ), ТОВ «БУД-ІНДУСТРІЯ» ( код за ), ТОВ «ТБ ДНІПРО» (код за ), ТОВ «КРАФТ ЕЛЕКТРИК» (код за ), ТОВ «ДОНЕЦЬКИЙ ЗАВОД ПТО» (код за ), ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ), ТОВ «СХІДНАФТОТРЕЙД» (код за ), ПП «ЕЛЕКТРОКОМПЛЕКТ» (код за ), ТОВ «НК АРТЕМІДА ТРЕЙД» (код за ), ТОВ «РЕМА» (код за ), ПП «ДЕКОТ» (код за ), ТОВ «ПРОМЛІГА» (код за ).

А також, із контрагентами: ТОВ «ТБМ - БУД БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ» (код за ) за березень 2014 року, ТОВ «ЕКО ТЕСТ» (код за ) за лютий, березень 2013 року, ТОВ «МЕДПРОМ» (код за ) за березень 2014 року, ТОВ «Виробнича компанія «ПромГруп» (код за ) за березень 2014 року, ТОВ "РЕММАРКБУД" (код за ) за березень 2014 року, ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМТРАНС" (код за ) за квітень 2014 року, ТОВ «ТЕХНО-БІЗНЕС» (код за ) за грудень 2013 року, ТОВ „УКРАЇНСЬКА НАФТО-ГАЗОВА КОМПАНІЯ» (код за ) за березень, квітень 2013 року, ТОВ "УКРАЇНСЬКА НАФТО-ГАЗОВА КОМПАНІЯ" (код за ) за березень, квітень 2013 року, ТОВ «Шляхпостач КР» (код за ) за березень-квітень 2014р., які були предметом перевірки згідно акта документальної позапланової виїзної перевірки СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУМ від 26.11.2014 №45/28-01-51-03/00190977.

Окрім того, ТОВ «ДОНЕЛЕКТРО» (код за ) за листопад 2014 року, ПК «ДЕЙТА ЕКСПРЕС» (код за ) за жовтень - листопад 2014 року, ТОВ «РЕММАРКБУД» (код за ) за травень 2015 року, ТОВ «ПГ «УФС» ЗАВОД «ФIЛЬТР» (код за ) за листопад 2014 року, ТОВ ЗАВОД «РЕМКОМУНЕЛЕКТРОТРАНС» (код за ) за жовтень 2014 року, ТОВ «СОКОЛ-КР» (код за ) за травень 2015 року, ТОВ «ДОНЕЦЬКИЙ ЗАВОД ПІДІЙМАЛЬНО-ТРАНСПОРТНОГО ОБЛАДНАННЯ» (код за ) за грудень 2014 року, ТОВ «ДОНЕЦЬКА ЕЛЕКТРО-ІНСТРУМЕНТАЛЬНА КОМПАНІЯ» (код за ) за грудень 2014 року, ТОВ «АВАНГАРД МАЙНІНГ» (код за ) за листопад 2014, травень 2015 рок, ТОВ «ТОРГОВЕЛЬНИЙ ДІМ «ЕНЕРГОСТІЛ « (код за ) за жовтень 2014 року, ПП «СПЕЦКОНТАКТ» (код за ) за травень 2015 року, ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК «СХІД-ЗАПЧАСТИНА» (код за ) за вересень 2014 року, ТОВ «ТД УКРКРАНМАШ» (код за ) за листопад 2014 року, ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «КАРБОКРІПЛЕННЯ» (код за ) за жовтень 2014 року, січень 2015 року, ТОВ «ПОЛІМЕРТЕХНОЛОГІЯ» (код за ) за травень 2015 року, ТОВ «ВИРОБНИЧО-ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОРЕСУРС» (код за ) за січень, лютий та травень 2015 року, ТОВ «УКРСПЕЦХІМ» (код за ) за жовтень, листопад, грудень 2014 року, ПП «ТЕХБУДАЛЬЯНС» (код за ) за травень 2015 року, ТОВ «УТК ЛТД» (код за ) за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року, які були предметом перевірки згідно акта документальної позапланової виїзної перевірки Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС від 31.07.2017 №83/28-10-46-15/00190977.

ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМТРАНС» (код за ) за серпень 2014 року, ТОВ «РЕМ-КОМПЛЕКТ» (код за ) за серпень 2014 року, ТОВ «ПРОМІНВЕСТЕКСКАВАЦІЯ» (код за ) за серпень 2014 року, ПП «СПЕЦКОНТАКТ» (код за ) за серпень 2014 року, ПАТ «ЕЛЕКТРОМАШПРОМСЕРВІС» (код за ЄДРПОУ 5476747) за серпень 2014 року, ТОВ «СОКОЛ-КР» (код за ) за серпень 2014 року, ТОВ «КАСКАД-КР» (код за ) за серпень 2014 року, які були предметом згідно акта документальної позапланової виїзної перевірки Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС від 21.09.2017 № 111/28-10-46-15/00190977.

Відповідно до акту перевірки, з даних ДПІ (ОДПІ, МДПІ), інших регіонів, інформаційних систем ДФС, податкової звітності, та інших джерел інформації, перевіркою встановлено проведення операцій з переліченими вище контрагентами-постачальниками, які не виконують свої податкові зобов`язання, не мають правових зв`язків по операціях з реалізації (продажу) товарів (послуг).

Згідно акта перевірки ПрАТ «ЦГЗК» по взаємовідносинам із зазначеними контрагентами-постачальниками до перевірки не надано:

- належним чином оформлених сертифікатів якості (відповідності) ТМЦ, що унеможливлює встановлення фактичного виробника готової продукції, регіон, в якому вироблено готову продукцію. Відповідно до договорів купівлі-продажу, укладених між ПрАТ «ЦГЗК» та контрагентами-постачальниками, продукцію повинен супроводжувати документ, що підтверджує якість (сертифікат якості (відповідності) та/або паспорт виробу, та/або інструкція (керівництво) з технічної експлуатації та/або гарантійний талон, тощо);

- журнал видачі довіреностей, для встановлення осіб, які приймали участь безпосередньо при здійсненні господарської операції;

- документальне підтвердження руху (транспортування) ТМЦ від контрагентів-постачальників, а саме: первинні документи (товарно-транспортні накладні, залізничні накладні, заявки, подорожні листи тощо), що свідчить про здійснення господарських операцій, які не мають юридичного підґрунтя, так як не встановлено фізичне переміщення товарно-матеріальних цінностей від постачальників до покупця (ПрАТ «ЦГЗК»);

- відсутність (ненадання до перевірки) паперових носіїв за формою первинних документів по зазначеним контрагентам;

- дефектність первинних документів, що свідчить про формальний підхід при їх складанні (господарські операції відбувалися самі по собі, або взагалі господарські операції не відбувалися, а документи складалися);

- оформлення паперовими носіями за формою первинних документів господарських операцій без фактичного їх здійснення, тощо.

Наведене на думку контролюючого органу підтвердило фактичну відсутність реального здійснення господарських відносин з вказаними контрагентами та обумовило протиправне формування податкового кредиту та витрат.

Дослідивши матеріали справи в цій частині, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо непідтвердження висновків контролюючого органу про сумнівність господарських операцій позивача з зазначеними в акті контрагентами, з наступних підстав.

Надаючи оцінку правовій позиції суб`єкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За змістом підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «ЦГЗК» надано всі первинні документи, які підтверджують факт реальності господарських операцій, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які є підставою для формування бухгалтерського та податкового обліку та формування витрат, які було надано під час перевірки, а саме: договори; рахунки; акти виконаних робіт; акти приймання-давання давальницької сировини; акти приймання-давання запасних частин та комплектуючих; видаткових накладних; платіжних доручень; оборотно-сальдових відомостей по рахунках бухгалтерського обліку, що підтверджує рух активів та зміну майнового стану; кошториси робіт; розрахунки вартості робіт; дефектні відомості; ліцензії з переліком робіт провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури; службові записки на ввіз/вивіз ТМЦ, обладнання з відміткою охорони; службові записки на виготовлення перепусток працівникам, службові записки на ввіз/вивіз ГСМ, ТМЦ, обладнання з відміткою охорони; службові записки на виготовлення перепусток працівникам, службові записки на вивіз брухту/металобрухту з відмітками охорони та звалища, інвентарна картка на кран електромостовий, інв. №04216425, книги обліку довіреностей, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

До матеріалів справи залучені письмові пояснення позивача із детальним описом взаємовідносин ПрАТ «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» із переліченими вище контрагентами, на підтвердження здійснення господарських операцій.

Дослідивши долучені до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, колегія суддів дійшла висновку, що в результаті господарських операцій з вищевказаними контрагентами у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та зазначеними підприємствами.

Посилання контролюючого органу на наявність податкової інформації щодо відсутності у ланцюгу поставки придбання товарів (робіт та послуг), що були в подальшому реалізовані позивачу його контрагентами, не вказують на відсутність реального здійснення господарських операцій, оскільки контролюючим органом не здійснювалось дослідження усіх господарських операцій контрагентів, зокрема, щодо попередніх періодів.

Скаржником не зазначено, які саме первинні документи, що підтверджують господарські відносини з контрагентами не надані до перевірки або які з наданих паперових носіїв є дефектними та яким саме вимогам законодавства вони не відповідають.

Посилання відповідача на відсутність у позивача сертифікатів якості не можуть бути покладені в обґрунтування висновку про нереальність господарських операцій за наявності первинних документів, обов`язковість яких встановлена вимогами чинного законодавства. Крім того, позивачем надано до суду сертифікати відповідності, паспорта якості.

Стосовно доводів скаржника щодо дефектності товарно-транспортних документів, й відповідно неможливості підтвердити реальний характер транспортування придбаних товарів та їх фактичне отримання, колегія суддів зазначає, що ТТН не призначена для обліку використання транспортованих товарів у господарській діяльності вантажоодержувача (покупця), а відтак наявність (відсутність) ТТН, або недоліки її заповнення не може бути підставою для висновку про відсутність зв`язку придбаних товарів із господарською діяльністю покупця.

Відповідно до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 р. N1936/11/13-11 сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. В матеріалах справи містяться копії первинних документів, виписаних контрагентом позивача на підтвердження виконання умов укладених договорів (акти транспортних робіт (послуг), податкові накладні, видаткові накладні, акти прийому - передачі продукції, товарно-транспортні накладні), які підтверджують фактичне виконання робіт (надання послуг) від постачальника до позивача.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги доводи позивача, що підтверджені матеріалами справи, стосовно того, що частини донарахованих податкових зобов`язань, нараховані по взаємовідносинам, реальний характер яких вже переглядався в судовому порядку.

Так, донарахування податку на прибуток по вищезазначеним контрагентам на підставі акта перевірки від 26.11.2014 №45/28-01-51-03/00190977 є неправомірним з огляду на те, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2016, яка набрала законної сили 24.11.2016, у справі № 804/6638/15 за позовом ПрАТ «ЦГЗК» до СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУМ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, підтверджені господарські взаємовідносини позивача із вище переліченими контрагентами (ТОВ «Українська нафтогазова компанія», ТОВ «Криворіжспецремтранс», ТОВ «Еко тест», ТОВ «Шляхпостач КР», ТОВ «Реммаркбуд», ТОВ «Приват-Транс Сервіс», ТОВ «Медпром», ТОВ «Виробнича компанія «ПромГруп», ТОВ «ТБМ-Буд Будівельні технології», ПП «Промімпекс», ТОВ «Політон ЛТД», ТОВ «Техно-Бізнес») та визнані протиправними та скасовані оскаржені податкові повідомлення - рішення, прийняті на підставі акта перевірки від 26.11.2014 №45/28-01-51-03/00190977.

Так само, донарахування податку на прибуток по контрагентам позивача на підставі акта перевірки від 21.09.2017 №111/28-10-46-15/00190977 є протиправним, оскільки постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2018, яка набрала законної сили 13.09.2018, за позовом ПрАТ «ЦГЗК» до Офісу ВПП ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення підтверджені взаємовідносини позивача із вищепереліченими контрагентами (ПК «ДЕЙТА ЕКСПРЕС», ПП «ТЕХБУДАЛЬЯНС», ТОВ «ПГ «УФС» ЗАВОД «ФІЛЬТР», ТОВ «РЕММАРКБУД», ТОВ «ДЕІК», ТОВ «ДОНЕЛЕКТРО», ПП «СПЕЦКОНТАКТ», ТОВ «УКРСПЕЦХІМ», ТОВ ЗАВОД «РЕМКОМУНЕЛЕКТРОТРАНС», ТОВ «ПОЛІМЕРТЕХНОЛОГІЯ», ТОВ «АВАНГАРД МАЙНІНГ», «СОКОЛ-КР», ТОВ «ТД УКРКРАНМАШ», ТОВ «УТК ЛТД», ТОВ «ТБ «СХІД-ЗАПЧАСТИНА», ТОВ «ТД «ЕНеРГОСТІЛ», ТОВ «ТД «КАРБОКРІПЛЕННЯ», ТОВ «ДЗПТО», ТОВ «ВФК «ЄВРОРЕСУРС») та визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення - рішення, прийняті на підставі акта від 21.09.2017 №111/28-10-46-15/00190977.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що доводи податкового органу ґрунтуються лише на інформації, отриманій за результатами здійснення податкового контролю по взаємовідносинам контрагентів позивача із іншими особами, та без будь-яких фактів фіксації порушення робиться висновок про нереальність господарських операцій позивача із вказаними вище підприємствами. Разом з тим, правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть свідчити про нереальність господарських взаємовідносин платника податку.

Щодо доводів на неврахування судом першої інстанції встановлених в ході перевірки обставини, зокрема, щодо взаємовідносин з контрагентами з ознаками сумнівності судова колегія вказує на таке.

Контрагенти позивача, за наслідками здійснення господарських операцій з яким позивачем в більшості сформовано податковий кредит з податку на додану вартість та витрати, що пов`язані з визначенням об`єкта оподаткування податком на прибуток, в перевіряємий період мали статус платників податку на додану вартість, відомості про відсутність за місцезнаходженням, про ліквідацію підприємств до ЄДР не вносилось, а відтак, вказані підприємства мали право видавати позивачу податкові накладні та інші первинні документи на підтвердження факту отримання останнім товару та послуг.

Фактично ж відповідач вказує на не підтвердження господарських операцій за ланцюгом, при цьому сумнівними є операції саме контрагентів позивача з його постачальниками.

З цього приводу колегія суддів вказує, що невиконання контрагентом та його постачальниками своїх податкових зобов`язань тягне відповідальність та негативні наслідки саме для таких осіб. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених за придбані товари та послуги сум до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, та сум податку на додану вартість, сплачених в ціні товару (послуг), - до складу податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо формування вказаних показників та має всі документальні підтвердження розміру таких витрат та податкового кредиту.

Стосовно доводів скаржника про дефектність первинних документів , колегія суддів зазначає про не встановлення таких недоліків первинних документів, які б вказували на неможливість ідентифікувати осіб, які підписали такі документи, або ж давали підстави для висновку, що такі документи не відносяться до спірних господарських операцій.

Судова колегія вказує, що результати спірних господарських операцій призвели до змін в активах підприємства та його зобов`язаннях і реально спричинили зміни майнового стану платника податків в частині отримання позивачем прибутку, що підтверджено фінансовими звітами підприємства.

Посилання контролюючого органу на наявність податкової інформації щодо відсутності у ланцюгу поставки придбання товарів (робіт та послуг), що були в подальшому реалізовані позивачу його контрагентами, не вказують на відсутність реального здійснення господарських операцій, оскільки контролюючим органом не здійснювалось дослідження усіх господарських операцій контрагентів, зокрема, щодо попередніх періодів.

Доводи скаржника щодо наявності кримінальних проваджень стосовно посадових осіб контрагентів позивача, колегія суддів відхиляє з посиланням на те, сам факт порушення кримінального провадження та отримання показань, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентом.

Колегія суддів зазначає, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Наведена позиція узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у своїй постанові від 27.03.2018 у справі №816/809/17.

Частинами 6, 7 статті 78 КАС України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Податковий орган посилається на те, що контрагентами придбавались інші різноманітні товари, не встановлено їх подальше використання в господарській діяльності; податковим органом не встановлено фактичне придбання засобів необхідних для ведення господарської діяльності електроенергії, паливно-мастильних матеріалів, придбання послуг оренди складських приміщень, що на думку контролюючого органу свідчить про фіктивний характері здійснюваної контрагентами позивача господарської діяльності. Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вироків суду, щодо посадових осіб контрагентів ПАТ «ЦГЗК» за спірними операціями, яким би встановлювались обставини протиправної діяльності цих осіб та підприємств з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди за спірними операціями.

Колегія суддів вважає важливим відмітити, що можливі порушення контрагентами позивача податкової дисципліни не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності їх за місцезнаходженням, так само відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Чинне законодавство не зобов`язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми витрат до валових витрат та суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Аналогічна позиція міститься в наступних рішеннях ВАСУ: Ухвала від 28 липня 2015 року у справі № К/800/26173/15; Ухвала від 28 липня 2015 року у справі № К/800/42947/14, Ухвала від 29 липня 2015 року у справі № К/9991/38528/12, Ухвала від 29 липня 2015 року у справі № К/800/1381/14, Ухвала від 6 серпня 2015 року у справі № К/800/52613/14.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в п. 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейського суду з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Податковим органом не надано доказів необачності ПАТ «ЦГЗК» під час здійснення господарської діяльності.

Наведене підтверджує позицію платника податків щодо обґрунтованості та правомірності формування податкового кредиту по спірним періодам.

Щодо витрат, які впливають на визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток приватних підприємств, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПрАТ «ЦГЗК» уклало з ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі - ПАТ «ПУМБ») договори строкового банківського вкладу (депозиту) з видачею іменного ощадного (депозитного) сертифіката: від 20.01.2017 №20012017/01, сертифікат ОСІ №000022 на суму 900 000,00 доларів США, від 15.02.2017 №15022017/01, сертифікат ОСІ №000029 на суму 1000000,00 доларів США, від 17.02.2017 №17022017/01, сертифікат ОСІ №000030 на суму 1500000,00 доларів США, від 10.03.2017 №10032017/01, сертифікат ОСІ №000034 на суму 1000000,00 доларів США.

Після здійснення позивачем переказу коштів ПАТ «ПУМБ» згідно вищенаведених договорів, ПрАТ «ЦГЗК» прийняло за актами прийому-передачі від ПАТ «ПУМБ» вищеперелічені сертифікати.

На підставі договорів про відступлення права вимоги, укладених між ПрАТ «ЦГЗК» та БЛАГОДІЙНИМ ФОНДОМ «РОЗВИТОК УКРАЇНИ»: від 20.01.2017 №33469, сертифікат ОСІ №000022 ціна права вимоги 24 728 490,00 грн., від 15.02.2017 №34010, сертифікат ОСІ №000029 ціна права вимоги 27 039 800,00 грн., від 17.02.2017 №34083, сертифікат ОСІ №000030 ціна права вимоги 40 575 000,00 грн., від 10.03.2017 №34516, сертифікат ОСІ №000034 ціна права вимоги 26 854 500,00 грн. та згідно з актами прийому-передачі сертифікатів позивач за плату (загальна сума складає 119 197 790,00) передало права вимоги БЛАГОДІЙНОМУ ФОНДУ «РОЗВИТОК УКРАЇНИ».

За результатами вказаних операцій ПрАТ «ЦГЗК» отримало від`ємний фінансовий результат - 122273,10 грн. (122520,90 - 244794,00).

Відповідно до пп.141.2.1 п.141.1 ст.141 ПК України, фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму від`ємного фінансового результату від продажу або іншого відчуження цінних паперів, відображеного у складі фінансового результату до оподаткування податкового (звітного) періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

Згідно із пп.141.2.2 п.141.2 ст.141 ПК України, фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму позитивного фінансового результату від продажу або іншого відчуження цінних паперів, відображеного у складі фінансового результату до оподаткування податкового (звітного) періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Отже, відповідачем не враховано приписи пп.141.2.6 п.141.2 ст.141 ПК України, яким визначено, що положення цього пункту не поширюються на:

1) операції платників податку з розміщення, погашення, викупу та наступного продажу, конвертації цінних паперів власного випуску, а також векселедавців, заставодавців та інших осіб, що видали неемісійний цінний папір, під час видачі та погашення таких цінних паперів;

2) операції РЕПО, операції з врахування векселів, інші операції з цінними паперами, які відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку визнаються кредитними;

3) операції з деривативами.

Відповідно до п.2 ст.13 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», ощадний (депозитний) сертифікат є неемісійним цінним папером, що видається на певний строк (під відсотки, передбачені умовами його видачі).

Пункт 141.2 статті 141 ПК України регламентує відображення «Різниць щодо операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів».

Отже, ПрАТ «ЦГЗК» операції з продажу або іншого відчуження депозитних сертифікатів, який є неемісійним цінним папером, відображало в звіті про фінансові результати до оподаткування за правилами бухобліку, без визначення за такими операціями податкових різниць, отже, відповідачем помилково зроблений хибний висновок щодо порушення ПрАТ «ЦГЗК» пп.141.2.1 п.141.2 ст.141 ПК України.

Щодо правильності віднесення до складу інших витрат сум коштів та вартості майна, добровільно перерахованих (переданих) організаціям роботодавців та їх об`єднанням у вигляді вступних, членських та цільових внесків.

Так, за твердженням податкового органу вказані дії призвели до завищення витрат на загальну суму 1 102 295 грн., у тому числі за 2013 рік на суму 604 523 грн. та за 2014 рік на суму 497 772 грн., суд виходить з такого.

Судом встановлено, що ПрАТ «ЦГЗК» перераховано в 2013-2014 рр.:

- Організації роботодавців всеукраїнське об`єднання обласних організацій роботодавців підприємств гірничодобувної галузі «Федерація роботодавців гірників України», яка включена до Реєстру неприбуткових організацій 06.11.2007, ознака неприбутковості у 2013-2014 - 0012, коштів на суму 1 376 000 грн.: в 2013 році 688 000 грн.. в 2014 688 000 грн.;

- Організації роботодавців підприємств металургійного комплексу «Союз металургів Дніпропетровської області», ознака неприбутковості у 2013-2014 - 0016, перераховано коштів на суму 980 000 грн.: в 2013 році 500 000 грн.. в 2014 480 000 грн.

Згідно з Рішенням №68 Організація роботодавців підприємств металургійного комплексу «Союз металургів Дніпропетровської області» включена до Реєстру неприбуткових організацій з ознакою неприбутковості - 0016.

Згідно з Рішенням №74/15-344 Організація роботодавців всеукраїнське об`єднання обласних організацій роботодавців підприємств гірничодобувної галузі «Федерація роботодавців гірників України» включена до Реєстру неприбуткових організацій з ознакою неприбутковості 0012.

Підпунктом ґ, є, ж п.157.1 ст.157 Податкового кодексу України встановлено, що ця стаття застосовується до неприбуткових установ та організацій, зареєстрованих згідно з вимогами законодавства та внесених контролюючими органами в установленому порядку до Реєстру неприбуткових організацій та установ, які є, зокрема:

ґ) спілками, асоціаціями та іншими об`єднаннями юридичних осіб, створеними для представлення інтересів засновників (членів, учасників), що утримуються лише за рахунок внесків таких засновників (членів, учасників) та не провадять господарську діяльність, за винятком отримання пасивних доходів - відповідно до Реєстру ознаки неприбутковості 0012;

є) професійними спілками, їх об`єднаннями та організаціями профспілок, утвореними в порядку, визначеному законом - відповідно до Реєстру ознаки неприбутковості 0016;

ж) організаціями роботодавців та їх об`єднаннями, утвореними в порядку, визначеному законом - відповідно до Реєстру ознаки неприбутковості 0017.

Відповідно до пп.138.10.6 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України, до інших витрат звичайної діяльності (крім фінансових витрат), не пов`язані безпосередньо з виробництвом або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, зокрема, включаються суми коштів або вартість товарів, виконаних робіт, наданих послуг, добровільно перераховані (передані) протягом звітного року до неприбуткових організацій, визначених у ст.157 ПКУ, в розмірі, що не перевищує чотири відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року. Більш того, такі витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були зроблені, а саме за датою фактичного перерахування (передачі) таких коштів, товарів, робіт і послуг в неприбуткову організацію (пп.138.5.3 ПКУ).

Згідно положення абз.«а» пп.138.10.6 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла станом на 31.12.2014 року), що до складу інших витрат включаються інші витрати звичайної діяльності (крім фінансових витрат), не пов`язані безпосередньо з виробництвом та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, зокрема, суми коштів або вартість товарів, виконаних робіт, наданих послуг, добровільно перераховані (передані) протягом звітного року до Державного бюджету України або бюджетів місцевого самоврядування, до неприбуткових організацій, визначених у статті 157 цього розділу в розмірі, що не перевищує чотирьох відсотків оподатковуваного прибутку попереднього звітного року.

Розмір відрахувань добровільно перерахованих (переданих) на користь неприбуткових організацій не перевищує 4% оподатковуваного прибутку попереднього звітного року, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком першої інстанції про не підтвердження завищення витрат з боку позивача по вищеозначеним правовідносинам.

Щодо правомірності включення позивачем до складу інших витрат сум витрат, які пов`язані з утриманням структурного підрозділу шахта «Гігант-Глибока», «Саксагань», №2 ім. Артема, Північна, Вентиляційна-2, Вентиляційна-3.

Перевіркою встановлено віднесення ПрАТ «ЦГЗК», в порушення пп.14.1.27, пп.14.1.36, п.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.138.1, п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, пп.144.3 ст.144 ПКУ, до складу інших витрат сум за витратами, які не пов`язані із господарською діяльністю підприємства (при наявності витрат на утримання об`єктів основних засобів невиробничого призначення - відсутні доходи від їх діяльності), внаслідок чого завищено розмір показника по рядку 06.4.43 «Інші витрати господарської діяльності, до яких розділом ІІІ Податкового кодексу України прямо не встановлено обмежень щодо віднесення до складу витрат» додатку ІВ до податкової декларації з податку на прибуток за 2013 2014 роки на загальну суму 70 599 733 грн., у т.ч.: за 2013 рік на 34 302 339 грн., за 2014 рік на 36 297 394 грн.

Згідно наданих до перевірки документів відповідачем встановлено, що ПрАТ «ЦГЗК» впродовж 2013 - 2014 року здійснювало включення до складу інших витрат суми витрат, які пов`язані з утриманням структурного підрозділу шахта «Гігант-Глибока», до складу якого входять стволи та об`єкти шахт «Гігант-Глибока», «Саксагань», №2 ім. Артема, Північна, Вентиляційна-2, Вентиляційна-3 тощо.

Протягом 2004-2005 років ПрАТ «ЦГЗК» придбано у ДП «Кривбасреструктуризація» шахту (в тому числі майно) «Гігант-Глибока» (за згодою Міністерства промислової політики України). Придбання об`єктів шахти зумовлено виснаженням діючих потужностей підприємства з видобутку корисних копалин і необхідністю підтримання об`єму видобування корисних копалин для виготовлення обсягів готової продукції ПрАТ «ЦГЗК», не менших ніж виготовляється на момент придбання майна шахти «Гігант-Глибока».

Протягом 2005 року придбані основні фонди (шахта (в тому числі майно) «Гігант-Глибока») наказами ПАТ «ЦГЗК» введені в експлуатацію в повному обсязі.

Судом встановлено, що з метою видобутку корисних копалин ш. Гігант-Глибока, у 2004 році ПАТ «ЦГЗК» отримало спеціальний дозвіл на користування надрами від 02.09.2004 №3399 з метою видобування багатих залізних руд та магнетитових кварцитів в якості сировини для металургійної хімічної (виготовлення фарб) промисловості на площі поля шахти «Гігант-Глибока», який наказом Державної служби геології та надр України від 08.09.2011 №66 переоформлений і 07.12.2011 укладена Угода №3399 про умови користування надрами, додатком №1 є Характеристика родовища «поле шахти «Гігант-Глибока» ПАТ «ЦГЗК», додатком №2 є Програма робіт з видобування залізних руд родовища «поле шахти «Гігант-Глибока» ПАТ «ЦГЗК», належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Пунктом 138.2 ст.138 Податкового кодексу України (в редакції станом на 31.12.2014 року) визначено, що витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із:

- витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті;

- інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.5 ст.138 Податкового кодексу України (в редакції станом на 31.12.2014 року), інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Згідно із пп.138.12.2 п.138.12 ст.138 Податкового кодексу України (в редакції станом на 31.12.2014 року), до складу інших витрат, у тому числі включаються інші витрати господарської діяльності, до яких цим розділом прямо не встановлено обмежень щодо віднесення до складу витрат.

Так, Державним геофізичним підприємством "Укргеофізика" за замовленням ПАТ "ЦГЗК" зроблено експертний висновок № 54 з проведення геологічної експертизи матеріалів з видобування залізних руд на полі шахти "Гігант Глибока" в Саксаганському районі місті Кривого Рогу Дніпропетровської області, в якому визначено що позивачем ведуться роботи з відновлення видобування корисних копалин, програма робіт станом на 20.05.2014 була повністю виконана, термін виконання інших пунктів програми ще не настав і буде виконаний у разі продовження терміну дії спеціального дозволу на користування надрами.

З огляду на використання у господарській діяльності ПрАТ «ЦГЗК» шахти «Гігант-Глибока», а також з урахуванням вчинення дій для підготовки та використання шахти до експлуатації з видобутку корисних копалин, що підтверджено висновком експертизи, колегія суддів погоджує висновок суду, що витрати по утриманню даного структурного підрозділу правомірно віднесено позивачем до складу витрат.

Щодо правомірності зменшення податкового зобов`язання з податку на прибуток, задекларованого у податковій декларації за 2016 рік на суму нарахованих та сплачених авансових внесків, у зв`язку із виплатою дивідендів в розмірі 158 696 138,00 грн.

Перевіркою встановлено порушення підпункту 57.11.2 пункту 57.11 статті 57 Податкового кодексу України в частині зменшення податкового зобов`язання з податку на прибуток, задекларованого у податковій декларації за 2016 рік на суму нарахованих та сплачених авансових внесків, у зв`язку із виплатою дивідендів в розмірі 158696138,00 грн.

Так, судом встановлено, що протягом перевіряємого періоду позивач сплачував авансові внески на суму виплачених дивідендів. В подальшому маючи невикористані авансові внески які сплачені при виплаті дивідендів, Товариством зменшено суму податку на прибуток на суму даних авансових внесків, на підставі п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України. Дії позивача узгоджувались з нормами чинного податкового законодавства, до 01.01.2015 року.

Таким чином, у зв`язку зі сплатою авансових внесків платник податків набув право на зменшення податкових зобов`язань наступного податкового періоду та на зменшення податкових зобов`язань майбутніх податкових періодів у визначених випадках.

З 01.01.2015 року Податковий кодекс України пунктом 57.1-1 статті 57 врегулював правовідносини, пов`язані із порядком нарахування, сплати та подальшого обліку авансових внесків при виплаті дивідендів.

Положеннями цієї статті Податкового кодексу України встановлено, що авансовий внесок розраховується з суми перевищення дивідендів, що підлягають виплаті, над значенням об`єкта оподаткування за відповідний податковий (звітний) рік, за результатами якого виплачуються дивіденди, грошове зобов`язання щодо якого погашене. У разі наявності непогашеного грошового зобов`язання авансовий внесок розраховується зі всієї суми дивідендів, що підлягають виплаті. Авансовий внесок обчислюється за ставкою, встановленою пунктом 136.1 статті 136 цього Кодексу. Сума дивідендів, що підлягає виплаті, не зменшується на суму авансового внеску. При цьому, у разі якщо дивіденди виплачуються за неповний календарний рік, то для обрахунку суми зазначеного перевищення використовується значення об`єкту оподаткування, обчислене пропорційно кількості місяців, за які сплачуються дивіденди. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Особливістю змін, що фактично й стало підставою виникнення спору, є норма абзацу четвертого підпункту 57.1-1.2 пункту 57.1-1 статті 57 Податкового кодексу України, відповідно до якого сума сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів підлягає зарахуванню у зменшення податкового зобов`язання з податку на прибуток, задекларованого у податковій декларації за звітний (податковий) рік.

У зв`язку з прямим тлумаченням вказаної норми, ДФС України у листі від 04.01.2016 року №102/7/99-99-19-02-01-17 зроблено висновок про, що за новими правилами не передбачено перенесення на наступні звітні (податкові) роки залишку суми авансових внесків при виплаті дивідендів, не зарахованих у зменшення податкового зобов`язання з податку на прибуток, задекларованого у податковій декларації за звітний (податковий) рік.

Як вказав позивач, додаток ЗП при поданні декларації за 2015 не містив рядок, згідно якого підприємство мало задекларувати суму сплачених авансових внесків у зв`язку із виплатою дивідендів, що відноситься на зменшення нарахованої суми податку наступних звітних періодах, що залишилися з декларації 2014 року(додаток ЗП) в сумі 158696138,00 грн.. Тому ПрАТ «ЦГЗК» скористалося правом на зменшення податку на прибуток на загальну суму 606475877,00 грн., яка складається із суми сплачених авансових внесків на підставі п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, в розмірі 447779739,00 грн. та суми нарахованого авансового внеску, у зв`язку із виплатою дивідендів у розмірі 158696138,00 грн.(рядок 16 ЗП податкової декларації).

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток за 2015 рік Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (), на підставі висновків перевірки СДПІ у м. Дніпропетровську було винесено податкове повідомлення-рішення (форми «Р») від 25.08.2016 №, за яким платнику податків збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток на 158696138 грн.

З матеріалів справи вбачається, що підстави прийняття зазначеного податкового повідомлення-рішення від 25.08.2016 року № ті ж самі, що і слугували підставами для висновку про заниження позивачем суми податкового зобов`язання з податку на прибуток, які відображені в акті від 27.12.2017 №175/278-10-46-.

Фактично позивач продовжував здійснювати декларування суми у розмірі 158696138,00 грн., яка, на думку податкового органу, не могла ним враховуватися, оскільки зменшена на підставі податкового повідомленням-рішення (форми «Р») від 25.08.2016 року №.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що правомірність та обґрунтованість вірного відображення даної суми в податковій звітності, Товариством, підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, а саме постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2017 року у справі №804/1047/17, яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення (форми «Р») від 25.08.2016 року №.

Крім того, аналізуя правове регулювання даного питання, колегія суддів встановила, що запроваджуючи нові правила обліку авансових внесків, законодавець прямо або опосередковано не визначив порядок реалізації права платників податків на відображення в податковій звітності залишку невикористаних у рахунок сплати податку на прибуток авансових внесків при виплаті дивідендів.

Так, із набранням з 1 січня 2015 року відповідних змін, платник податків втратив право на врахування сплачених авансових внесків у зв`язку із виплатою дивідендів при подальших розрахунках із бюджетом.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що платник податків зберігає право на відображення зменшення нарахованої суми податку в наступних звітних (податкових) періодах сум попередньо сплаченого авансового внеску, оскільки законодавець прямо не передбачив окремих перехідних та спеціальних норм права для таких правовідносин, отже, й права платника податків, що виникли на підставі пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України мають ним реалізовуватись та не можуть бути обмежені або виключені, у тому числі за рішенням контролюючого органу або суду.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно протиправності та необґрунтованості прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень від 22.02.2018 року №, №, №00154621.

Стосовно податкових повідомлень-рішень від 22.02.2018 № (форми "Р"), № (форми "ПС"), № (форми "Р"), № (форми "ПС"), № (форми "Р"), № (форми "ПС"), № (форми "Р"), № (форми "ПС"), № (форми "Р"), № (форми "ПС"), якими Товариству нараховано податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Так, з акту перевірки вбачається, що позивачем порушено підпункти 266.3.1, 266.5.1, 266.6.1, 266.7.5 пунктів 266.3, 266.5, 266.6, 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, Рішення Криворізької міської ради від 31.01.2015 №3277, Рішення Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 30.01.2015 №931-XXXIII/VI, Рішення Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 30.01.2015 №315, а саме:

- не подано податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки до Криворізької північної ОДПІ за місцезнаходженням об`єктів оподаткування по Тернівському, Жовтневому та Саксаганському районам м. Кривого Рогу, Криворізькому району, до Олександрійської ОДПІ ГУ ДФС (Петрівське відділення) за місцезнаходженням об`єктів оподаткування (Кіровоградська область, Петровський р-н, с. Луганка комплекс об`єктів турбази «Каштан») за 2015р.;

- не обчислено, не утримано та не перераховано сум податку на нерухоме майно на 2015 року за місцезнаходженням об`єктів (нежитлової нерухомості) оподаткування по Тернівському, Жовтневому та Саксаганському районам м. Кривого Рогу по ставкам, визначеним Рішенням Криворізької міської ради від 31.01.2015 №3277 для власників нежитлової нерухомості (4,26 грн. за 1 кв. метр на 01.01.2015р.); по Криворізькому району по ставкам, визначеним Рішенням Лозуватської сільської ради від 30.01.2015 №931-XXXIII/VI для юридичних осіб нежитлової нерухомості (1,218 грн. за 1 кв.метр па 01.01.2015), по с. Луганка Петрівського району Кіровоградської області по ставкам, визначеним Рішенням Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 30.01.2015 №315 для власників нежитлової нерухомості (12,18 грн. за 1 кв.метр на 01.01.2015).

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити що згідно до підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України податкове законодавство ґрунтується, зокрема, на принципі стабільності - згідно якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Зазначений принцип визнано законодавцем однією з основних засад податкового законодавства.

Будь-який платник податків в Україні, опираючись на принцип стабільності, має право на незмінність режиму оподаткування, елементів податків, які ним сплачуються, протягом бюджетного року, як результат - на визначеність умов здійснення ним тієї чи іншої оподатковуваної діяльності чи діяльності, пов`язаної з виникненням об`єкта оподаткування. У випадку ж зміни елементів податків протягом такого року законодавцем, такий платник має право та обов`язок з урахуванням способу та змісту здійснених змін, враховуючи наявний у платника обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України та законами з питань митної справи, виконувати свої зобов`язання відповідно до закону із тими межами свободи, які допускаються.

Приписами статті 5 ПК України визначено порядок співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, а саме, що для регулювання відносин у сфері справляння податків і зборів, застосовуються поняття, правила та положення, які встановлено Податковим кодексом України.

Стаття 265 ПК України визначає склад податку на майно, пунктом 265.1 якої встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Повноваження сільських, селищних, міських рад щодо прийняття рішень про встановлення місцевих податків та зборів передбачені у п.12.3 ст.12 ПК України.

Так, згідно з п.п.12.3.2 п.12.3 ст.12 ПК України при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

У п.п.12.3.4. п.12.3 ст.12 ПК України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У відповідності до п.п.12.3.5 п.12.3 ст.12 ПК України у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

У разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю (пп.12.3.5 ПКУ).

Так, рішення сільських, селищних чи міських рад щодо встановлення податку на майно в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, прийняті у 2015 році, а саме:

- Рішення Криворізької міської ради від 31.01.2015 №3277;

- Рішення Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 30.01.2015 №931-XXXIII/VI;

- Рішення Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 30.01.2015 №315;

Відповідно такі рішення набирають чинності не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Тобто, місцевий податок за таким рішенням підлягатиме справлянню не раніше 2016 року.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, що викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 по справі №803/35/17 (адміністративне провадження №К/9901/33085/18).

Щодо повідомлення-рішенням від 22.02.2018 № (форми "Р"), яким позивачу донараховано податкове зобов`язання з екологічного податку.

Відповідно до матеріалів справи, вбачається що спірною перевіркою встановлено порушення позивачем податкового законодавства, а саме: заниження об`єкту та бази оподаткування екологічним податком, в результаті не вірного визначення ПрАТ «ЦГЗК» фактичних обсягів розміщених відходів у місці видалення відходів «Хвостосховище» (Криворізький район), у результаті чого ПрАТ «ЦГЗК» занижено суму екологічного податку на 2 127 279,23 грн.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з пп.14.1.223 п.14.1 ст.14 ПК України, розміщення відходів - постійне (остаточне) перебування або захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах (місцях розміщення відходів, сховищах, полігонах, комплексах, спорудах, ділянках надр тощо), на використання яких отримано дозволи уповноважених органів.

Підпунктом 242.1.3. п.242.1 ст.242 ПК України встановлено, що об`єкт та база оподаткування - обсяги та види (класи) розміщених відходів, крім обсягів та видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об`єктах) суб`єктів господарювання.

При складуванні відходів у Хвостосховище розраховується сума податкових зобов`язань згідно з вимогами Податкового кодексу України.

Об`єм для правильної бази оподаткування екологічним податком визначається з урахуванням залишку заскладованих шламів на початок звітного періоду, з урахуванням руху залізовмістких шламів у звітному періоді та залишку вільної ємності хвостосховища на кінець звітного періоду (залишку заскладованих шламів на кінець звітного періоду).

Фактичні обсяги за кожним видом забруднюючої речовини визначаються самостійно платниками податку в тоннах.

Більш того, правильність визначення платниками екологічного податку в тонах фактичних обсягів за кожним видом забруднюючої речовини не належить до компетенції органів фіскальної служби.

Місце видалення відходів «Хвостосховище» з реєстраційним №138/103 від 17.10.2008 (зі змінами) є територією промислового майданчика ПрАТ «ЦГЗК» і використовується за призначенням згідно паспорту МВВ «Хвостосховище», де постійно зберігаються відходи збагачувального виробництва з дотриманням усіх санітарно - гігієнічних норм.

Вказане підтверджено висновком Державної санітарно-епідеміологічної експертизи №05.03.02.-07/22119 від 30.06.2016, виданим Державною санітарно-епідеміологічною службою України «Інститут громадського здоров`я ім. О.М.Марзєєва НАМН України».

Так, відповідно до пояснень місце видалення відходів «Хвостосховище» являє собою штучно створену ємність, яка має корисний об`єм вмісту, і більше ніж можливо заскладувати відходів до ємності Хвостосховища не можливо з технічних характеристик об`єкту.

У період: з 3 кварталу 2013 року - 2 квартал 2017 років ПрАТ «ЦГЗК» використовувало відходи збагачення переробки залізовмісні піски у технології переробки та перескладування у ємність Хвостосховища з відбором залишку корисної копалини. Відбір залишку корисної копалини відбувається у два етапи:

- на доводочній фабриці виконується проміжний продукт збагачення залізовмісних пісків з підвищеним складом заліза, що передається на збагачувальну фабрику та по якості відповідає промпродукту дроблення кварцитів магнетитових (сировина первинної переробки при добуванні кар`єрним способом);

- на збагачувальній фабриці у процесі збагачення отримують концентрат залізорудний та хвости збагачення(у загальній масі хвостів збагачення направляються до ємності хвостосховища на складування).

Враховуючи наведене, вбачається, що відповідачем неправомірно донараховано зобов`язання з екологічного податку в означеній частині.

Щодо донарахування екологічного податку за 2013-2017 рр. на суму 3555764,16 грн., внаслідок порушення ПрАТ «ЦГЗК» пп.14.1.57, пп.14.1.230 п.14.1 ст.14, пп.240.1.2 п.240.1 ст.240, п.245.5 ст.245, п.249.5 ст.249 ПКУ та ст.1, ст.72, ст.74, ст.49 Водного кодексу України від 06.06.1995 № 213/95-ВР (зі змінами та доповненнями), здійсненого на підставі встановленого перевіркою заниження позивачем податкових зобов`язань з екологічного податку за 2013-2017р на суму 3555764,16 грн. колегія суддів вважає а необхідне зазначити наступне.

Так, судом встановлено, що об`єктом та базою оподаткування екологічного податку за скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти за даними ПрАТ «ЦГЗК» в 2013-2017 роках є фактичні обсяги скидів забруднюючих речовин у р. Інгулець, що утворюються у вигляді зворотної шахтної води та відкачуються зі ставка - накопичувача балки Свистунова відповідно до розпоряджень Кабінету Міністрів України «Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець».

Перевіркою встановлено, що протягом періоду, який підлягав перевірці, ПрАТ «ЦГЗК», відповідно до дозволів на спеціальне водокористування та договорів про надання послуг, укладених з ДП «Кривбасшахтозакриття», зворотні шахтні води з шахти «Гігант-Глибока», позивач акумулював безпосередньо до ставка-накопичувача балки Свистунова .

Позивач зазначив, що повернення шахтних вод, що утворилися внаслідок видобутку залізної руди у Криворізькому басейні, з господарської ланки кругообігу води в природні ланки, здійснюється за допомогою технічних споруд і засобів штучно створеного ставка-накопичувача у балці Свистунова, розташованого на півдні від м. Кривий Ріг, в Широківському районі Дніпропетровської області.

Між ПрАТ «ЦГЗК» (Замовник) та ДП «Кривбасшахтозакриття» (Виконавець) 26.11.2013 укладено договір №925 на надання послуг, відповідно до умов якого, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги по транзиту через Дзержинське водосховище, прийому і тимчасовій акумуляції шахтної води Замовника в ставок-накопичувач балка Свистунова в очікуваному об`ємі 3285000 м3 та проведення її скиду шляхом відкачування в річку Інгулець в обсязі 2838240 м.3

Після тимчасової акумуляції шахтних вод у ставку накопичувачу балка Свистунова шахтні води скидаються у водний об`єкт - річку Інгулець.

ПрАТ «ЦГЗК» мав індивідуальні регламенти/дозволи для скиду стічних чи шахтних, кар`єрних, рудникових вод у поверхневий/водний об`єкт - розпорядження Кабінету Міністрів України про скиди вод у водні об`єкти.

З метою виконання Регламенту промивки русла та екологічного оздоровлення р.Інгулець, поліпшення якості води у Карачуновському водосховищі та на водозаборі Інгулецької зрошувальної системи ПрАТ «ЦГЗК» (Замовник) укладені з Управлінням каналу Дніпро-Інгулець (Виконавець): договір від 12.04.2013 №553-42-04, договір від 02.04.2014 №609-42-04, договір від 23.01.2015 №41-42-04, договір від 27.03.2015 №339-42-04, договір від 08.02.2015 №113-42-04, договір від 07.04.2016 №313-42-04, договір від 24.03.2017 №449-42-04.

Відповідно до умов вказаних вище договорів, виконавець зобов`язується подати, а замовник сплатити затрати по постачанню технічної води з метою виконання Регламенту промивки русла та екологічного оздоровлення р. Інгулець, поліпшення якості води у Карачуновському водосховищі та на водозаборі Інгулецької зрошувальної системи (у відповідному році) та розбавлення надлишків зворотних вод під час їх скиду у міжвегетаційний період. Постачання технічної води здійснюється шляхом безперервної (ритмічної) роботи каналу Дніпро-Інгулець при постійних робочих зв`язках між Сторонами.

Згідно зі ст.5 Водного кодексу України, до водних об`єктів загальнодержавного значення належать:

1) внутрішні морські води, територіальне море, а також акваторії морських портів;

2) підземні води, які є джерелом централізованого водопостачання;

3) поверхневі води (озера, водосховища, річки, канали), що знаходяться і використовуються на території більш як однієї області, а також їх притоки всіх порядків;

4) водні об`єкти в межах територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, а також віднесені до категорії лікувальних.

До водних об`єктів місцевого значення належать:

1) поверхневі води, що знаходяться і використовуються в межах однієї області і які не віднесені до водних об`єктів загальнодержавного значення;

2) підземні води, які не можуть бути джерелом централізованого водопостачання.

Відповідно до ст.74 Водного кодексу України, підприємства, установи і організації, що мають накопичувачі промислових забруднених стічних чи шахтних, кар`єрних, рудникових вод, зобов`язані впроваджувати ефективні технології для їх знешкодження і утилізації та здійснювати рекультивацію земель, зайнятих цими накопичувачами.

Скидання цих вод у поверхневі водні об`єкти здійснюється згідно з індивідуальним регламентом, погодженим з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.

Згідно зі ст.99 Водного кодексу України, забороняється скидання у водні об`єкти виробничих, побутових, радіоактивних та інших видів відходів і сміття.

Отже, ПрАТ «ЦГЗК» здійснює скиди шахтної води у річку Інгулець, яка є водним об`єктом згідно ст.5 Водного кодексу України, відповідно при декларуванні та сплаті екологічного податку позивачем дотримано вимоги Податкового кодексу України та Водного кодексу України.

Доказів протилежного відповідачем не надано.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити що судом першої інстанції повно досліджено обставин по справі, надано їм вірну оцінку та правильно застосовано норми права до спірних відносин. Доводи апеляційної, що повністю повторюють висновки акту перевірки, повно розглянуті та спростовані судом першої інстанції, свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, не знайшли.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 р. у справі № 804/4663/18 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 р. у справі № 804/4663/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко