Справа № 589/688/20
Суддя: Прачук О. В.
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/688/20
Провадження № 2-а/589/30/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О.В.,

з участю секретаря судового засідання Антошко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйона 1 роти управління патрульної поліції в м. Київ лейтенанта поліції Гавронського Олександра Сергійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

- про визнання дій протиправними та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою, мотивуючи позов тим, що 23 лютого 2020 року інспектором 1 батальйона 1 роти управління патрульної поліції в м. Київ Гавронським О.С. винесено постанову серія ЕАК № 2149975 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КпАП України, відповідно до якої на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Згідно постанови, 23 лютого 2020 року близько 13 год. 00 хв. в м. Київ по вул. Острівна водій ОСОБА_1 під час керування автомобілем «RENAULT MAGNUM», номерний знак НОМЕР_1 був зупинений інспектором 1 батальйона 1 роти управління патрульної поліції в м. Київ Гавронським О.С., який повідомив, що останній допустив порушення п. 2.9 (д) ПДР, а саме: під час керування транспортним засобом користувався засобами зв`язку, не обладнаними технічним пристроєм, що дозволяє вести перемови без допомоги рук. Вказаними діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.

Позивач з вказаною постановою не згоден, заперечує вказані в постанові обставини правопорушення. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що вищезазначена постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, інспектором поліції було порушено права позивача на захист, передбачені ст. 59 Конституції України, ст. 268 КУпАП, не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка передбачена ст. 278, 279 КУпАП. Також вказує, що висновки інспектора поліції про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, не підтверджується жодними доказами, визначеними ст. 251 КУпАП, оскільки на питання позивача, чи може він побачити відеозапис скоєного ним правопорушення, інспектор поліції відповів, що його напарник особисто бачив, як ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, розмовляв по мобільному телефону і він є свідком правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, прохав розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, заяв або заперечень проти позову не надали, про поважність своєї неявки суд не повідомили, а відтак суд прийняв рішення про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 23 лютого 2020 року інспектором 1 батальйона 1 роти управління патрульної поліції в м. Київ Гавронським О.С. винесено постанову серія ЕАК № 2149975 по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КпАП України, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Згідно постанови 23 лютого 2020 року близько 13 год. 00 хв. в м. Київ по вул. Острівна водій ОСОБА_1 під час керування автомобілем «RENAULT MAGNUM», номерний знак НОМЕР_1 , допустив порушення п. 2.9 (д) ПДР, а саме: під час руху користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руках. Вказаними діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Дану постанову позивач вважає протиправною, з підстав викладених у позові, і зазначені доводи не знайшли свого спростування під час розгляду справи судом.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, враховуючи вищезазначені норми закону, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення повинні бути докази того, що вказане вище порушення ПДР України мало місце.

Лише при таких обставинах можна вважати, що посадовою особою при розгляді справи про адміністративне правопорушення достовірно з`ясовано обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, та на законних підставах винесено постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Проте, матеріали справи, що стали підставою винесення оскаржуваної постанови, не містять даних, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, розмовляючи по мобільному телефону.

Про наявність свідків вказаної події відповідачі суду не повідомляли та питання про їх виклик до суду не ставили, фото- та (або) відеодоказів вчинення позивачем вказаного порушення також відповідачами суду не надано.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, як вбачається з вищевикладеного, відповідачі зазначеного обов`язку не виконали та не надали до суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, склад якого передбачено ч.2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, не надали суду доказів відповідачі і на спростовування доводів позивача з приводу того, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення було порушено права позивача на захист, передбачені ст. 59 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка передбачена ст. 278, 279 КУпАП.

Згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Отже, суду взагалі не надано доказів того, що дійсно мали місце подія і склад правопорушення за обставин, викладених у постанові.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що відповідачами в судовому засіданні не доведено правомірність і законність постанови по справі про адміністративне правопорушення, тому вищезазначену постанову слід скасувати.На підставі викладеного та керуючись ст.. 5, 9, 10, 118-123, 246-248, 250,286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Постанову інспектора 1 батальйона 1 роти Управління патрульної поліції в м. Київ лейтенанта поліції Гавронського Олександра Сергійовича серії ЕАК № 2149975 від 23 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП- визнати протиправною та скасувати.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 10 днів з дня його складення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку встановленого для апеляційного оскарження.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук