Справа № 826/3984/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2020 року м. Київ № 826/3984/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича,

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича (далі по тексту - відповідач 1, Уповноважена особа Фонду), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач 2, Фонд), в якому просив:

- визнати неправомірними дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича щодо не визнання ОСОБА_1 кредитором (вкладником) за договором банківського вкладу «Повноліття» в доларах США №205D-449638 від 28 листопада 2013 року та за Договором банківського вкладу «Живи сонячно» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (1 місяць) №205D-664812 від 25 березня 2016 року, та протиправною діяльність щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням суми, що підлягають відшкодуванню за договорами;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Костенко Ігоря Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу «Повноліття» в доларах США №205D-449638 від 28 листопада 2013 року та за договором банківського вкладу «Живи сонячно» і національній валюті із щомісячною сплатою процентів (1 місяць) №205D-664812 від 25 березня 2016 року, укладеного між Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» та ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач послалась на те, що 28 листопада 2013 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Хрещатик» укладено договір банківського вкладу «Повноліття» в доларах США №205D-449638, відповідно до умов якого банк прийняв грошові кошти на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_3 в сумі 1200,00 доларів США на термін з 28 листопада 2013 року по 27 листопада 2030 року з процентною ставкою 7,5% річних.

05 квітня 2016 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір дарування банківського вкладу, відповідно до умов якого позивач прийняла в дар від ОСОБА_2 грошові кошти, які розміщені на вказаному вище вкладному (депозитному) рахунку у розмірі 1200,00 доларів США.

Крім того, у позовній заяві зазначено, що 25 березня 2016 року між ОСОБА_2 та банком укладено договір банківського вкладу «Живи сонячно» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (1 місяць) №205D-664812, відповідно до умов якого Банк прийняв на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_4 грошові кошти у розмірі 217 000,00 грн строком з 25 березня 2016 року по 25 квітня 2016 року з процентною ставкою 17% річних.

05 квітня 2016 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір дарування банківського вкладу, відповідно до умов якого позивач прийняла в дар від ОСОБА_2 грошові кошти, які розміщені на вказаному вище вкладному (депозитному) рахунку у розмірі 217 000,00 грн.

У зв`язку з чим, 05 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Банку з заявами про внесення змін до договорів банківського вкладу.

05 квітня 2016 року на підставі постанови Правління Національного банку України №234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 квітня 2016 року №463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора», на підставі якого розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ КБ «Хрещатик» Костенку І.І.

25 травня 2016 року позивач звернулась до Уповноваженою особи Фонду з заявою про стан розгляду заяв ОСОБА_2 про внесення змін до договорів банківського вкладу на підставі укладених договорів дарування, у відповідь на яку листом від 22 червня 2016 року №41/3-12/4857 позивача повідомлено про відсутність правових підстав для включення її до переліку вкладників, оскільки під час дії тимчасової адміністрації не здійснюється припинення зобов`язань за домовленістю сторін.

07 серпня 2016 року позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду з заявою, в якій просила визнати її кредитором банку, листом від 11 серпня 2016 року №41/3-12/7383 у задоволенні заяви позивача відмовлено, у зв`язку з відсутністю документально підтверджених вимог щодо Банку стосовно майнових зобов`язань.

Вважаючи дії відповідача щодо не включення даних про позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, останній звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача 1 у письмових запереченнях проти позову послався на те, що позивач не вкладником банку у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки нею не було укладено з банком договору банківського вкладу.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача 2 послався на те, що Фонд складає Загальний реєстр виключно на підставі Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, поданого Уповноваженою особою Фонду.

Крім того, представник відповідача 2 зазначив, що у разі подання Уповноваженою особою Фонду додаткової інформації про позивача, Фондом будуть вжиті відповідні заходи щодо включення таких даних до Загального реєстру, тому просив у задоволенні позовних вимог до відповідача 2 відмовити в повному обсязі.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання 17 січня 2018 року жодна зі сторін не з`явились, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача надійшла заява щодо того, що останній не заперечує проти розгляду справи у письмовому провадженні. Від представників відповідачів заяв про розгляд справи за їх відсутністю не надходило.

Враховуючи викладене вище та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2013 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» укладено Договір №205D-449638 банківського вкладу «Повноліття» в доларах США, відповідно до умов якого Банк прийняв від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_3 в сумі 1200,00 доларів США на термін з 28 листопада 2013 року по 27 листопада 2030 року з процентною ставкою 7,5% річних.

25 березня 2016 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» укладено договір №205D-664812 банківського вкладу «Живи сонячно» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (1 місяць), відповідно до умов якого Банк зобов`язався прийняти грошові кошти вкладника на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_4 в сумі 217 000,00 грн на термін з 25 березня 2016 року по 25 квітня 2016 року з процентною ставкою 17% річних.

05 квітня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договори дарування банківського вкладу, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем, відповідно до умов яких ОСОБА_1 прийняла в дар грошові кошти, що знаходяться на вкладному (депозитному) рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк» Хрещатик» згідно договору №205D-449638 банківського вкладу «Повноліття» в доларах США від 28 листопада 2013 року у розмірі 1200,00 доларів США, що станом на день укладання цього договору встановленим Національним банком України становить 31188,00 грн та грошові кошти, що знаходяться на вкладному (депозитному) рахунку № НОМЕР_2 /2630.1.092256.015 відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк» Хрещатик» згідно договору №205D-664812 банківського вкладу «Живи сонячно» в національній валюті зі щомісячною сплатою процентів (1 місяць) від 25 березня 2016 року у розмірі 217 000,00 грн.

05 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до керуючого Залізничним відділенням Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» з заявами, в яких повідомив про укладення вказаних вище договорів дарування та просив внести зміни до договорів банківського вкладу.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року №234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 квітня 2016 року №463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик»» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно.

25 квітня 2016 року на офіційному веб - сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 21 квітня 2016 року № 560 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик» з 05 травня 2016 року до 04 червня 2016 року включно. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик»» Костенка Ігоря Івановича з 05 травня 2016 року до 04 червня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02 червня 2016 року № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03 червня 2016 року № 913, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» з 06 червня 2016 року до 05 червня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Костенку Ігорю Івановичу на два роки з 06 червня 2016 року до 05 червня 2018 року включно.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що листом від 22 червня 2016 року №41/3-12/4857 Уповноважена особа Фонду повідомила позивача про відсутність правових підстав для включення даних про позивача, як вкладника Банку, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у зв`язку з тим, що внесення змін до договорів банківського вкладу шляхом припинення зобов`язань за домовленістю сторін під час тимчасової адміністрації не здійснюється.

В свою чергу, листом від 11 серпня 2016 року №41/3-12/7383 Уповноважена особа Фонду повідомила позивача про відсутність в банку договорів банківського вкладу та відкриті рахунки на ім`я позивача, відповідно, про відсутність правових підстав для задоволення кредиторської вимоги позивача.

Також, судом встановлено, що на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі-Фонд) прийняла рішення від 24 травня 2018 року № 1452 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» строком на два роки з 06 червня 2018 року до 05 червня 2020 року включно. Водночас, відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Славкіній Марині Анатоліївні строком на два роки з 06 червня 2018 року до 05 червня 2020 року включно (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/165-pat-kb-khreshchatyk/37728-prodovzheno-strok-zdiysnennya-protsedury-likvidatsiyi-pat-kb-khreshchatyk).

05 липня 2019 року на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19 червня 2019 року ухвалила рішення про припинення запровадженої з 14 червня 2019 року тимчасової адміністрації ПАТ «КБ «Хрещатик» і початок ліквідації банку протягом двох років з 20 червня 2019 року по 19 червня 2021 року . Рішення прийняте на підставі рішення Правління Національного банку України від 18 червня 2019 року № 415-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/165-pat-kb-khreshchatyk/43260 protseduru-likvidatsii-pat-kb-khreshchatyk-zaprovadzheno-povtorno).

Вказані обставини в силу вимог частини третьої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України визнаються судом загальновідомими та не підлягають доказуванню.

Не погоджуючись з діями та рішенням Уповноваженої особи Фонду щодо не включення даних про позивача до Переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивач звернулась до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Виходячи зі змісту пред`явлених позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI).

За визначенням Закон України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Пунктом 4 частини першої статті 2 цього ж Закону передбачено, що вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з частиною першою статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

У відповідності до частин першої-третьої статті 1068 Цивільного кодексу України Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

У відповідності до пункту 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за №1172/8493 Банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки.

Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей, що передаються клієнтом в управління на встановлений строк або без зазначення такого строку під визначений процент (дохід) і підлягають поверненню клієнту відповідно до законодавства України та умов договору.

Тобто, поточні та вкладні (депозитні) рахунки відкриваються на конкретну особа (клієнта Банку) за умови надання відповідних документів, можливості зміни власника рахунка Інструкцією не передбачено.

Суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази відкриття банківського рахунку у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик» на ім`я саме ОСОБА_1 на підставі укладених між останньою та ОСОБА_2 договорів дарування від 05 квітня 2016 року, проте, судом встановлено та не заперечувалось сторонами у справі факт відкриття рахунків на ім`я ОСОБА_2 , а не на ім`я позивача, тобто, доказів щодо зміни власника саме рахунків, на яких розміщені грошові кошти у сумі 1200,00 доларів США та 217 000,00 грн позивачем суду надано не було.

Тому, суд не приймає до уваги твердження позивача щодо того, що після укладення Договорів дарування від 05 квітня 2016 року, ОСОБА_1 набула статусу вкладника в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач не є вкладником ПАТ «КБ «Хрещатик» в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI.

За таких обставин, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», які полягають у невключенні відомостей про позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов`язанні останнього подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо Позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не надано суду достатніх документальних докази, якими підтверджується протиправність дій відповідачів, в той час, як відповідачами доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій, враховуючи обставини, встановлені судом у даній адміністративній справі та з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що у задоволенні позову відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Літвінова А.В.