Справа № 260/1212/19
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2020 року м. Ужгород№ 260/1212/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я.М.

при секретарі судового засідання - Попович М.М.

за участю:

представник позивача: Баняс В.Ю.,

представник відповідача: Станкович В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради до Західного офісу Державної аудиторської служби в особі Управління Західного офісу Держадуитслужби в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування висновку, -

ВСТАНОВИВ:

Департамент міського господарства Ужгородської міської ради звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Західного офісу Державної аудиторської служби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати висновок від 14.08.2019 року про результати моніторингу закупівлі №UA-2019-07-09-000415-с «Нанесення горизонтальної дорожньої розмітки на вулицях м. Ужгорода», який проводився Західним офісом Держаудитслужби Управління західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області відповідно до наказу від 05.08.2019 року №31 «Про початок моніторингу закупівель».

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що Західним офісом Державної аудиторської служби Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області видано наказ від 05.08.2019 року № 31 «Про початок моніторингу закупівель» відповідно до ч. 2 ст. 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі», пп. 15 п. 10 Положення про Управління західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, затвердженого наказом Західного офісу Держаудитслужби від 02.07.2018 № 185, із змінами, внесеними наказом Західного офісу Держаудитслужби від 14.12.2018 № 291. Підставою для здійснення моніторингу закупівлі є інформація отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до ст. 9 Закону України «Про публічні закупівлі». Моніторинг здійснювався по замовнику Департамент міського господарства Ужгородської міської ради по предмету закупівлі: Капітальний ремонт вул. Станційна у м. Ужгород ДК 021:2015 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь, 1660211,00 грн., 1 послуга, процедура відкриті торги розпочата 26.07.2019 року, моніторинг розпочався 05.08.2019 року, закупівля № UA-2019-07-09-000415-с. За результатами моніторингу, відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі» був складений висновок про результати моніторингу закупівлі № UA-2019-07-09-000415-с. Департамент міського господарства Ужгородської міської ради не згоден із висновком Західного офісу Держаудитслужби Управління західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області про результат моніторингу закупівлі та 15.08.2019 року оприлюднив через електронну систему закупівель звернення за роз`ясненням щодо висновку. 16.08.2019 року відповідачем надано відповідь на звернення про роз`яснення, проте, на думку позивача, зміст зазначеної відповіді не надає роз`яснень, а лише посилається на правові підстави проведення перевірки (моніторингу). 16.08.2019 року позивачем було розміщено (подано) аргументовані заперечення до зазначеного висновку у встановлений законом строк. Відповіді на заперечення, станом на момент подання позову до суду, відповідачем не надано. Враховуючи викладене, позивач вважає, що порушення виявлені у ході проведення перевірки (моніторингу) та порушення викладені у висновку відповідача є безпідставними, а тендерна документація замовника, відповідає вимогам Закону України «Про публічні закупівлі».

Крім того, висновком від 14.08.2019 року зобов`язано позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень та відповідно до ч. 8 ст. 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі» протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень. Втім, не конкретизовано яких саме заходів має вжити позивач, відтак, такий висновок є неконкретизованим, не містить чітких вимог або рекомендацій щодо способу усунення виявлених під час моніторингу порушень. Його зміст фактично зводиться до спонукання позивача самостійно визначити, які саме заходи слід вжити для усунення порушень, таким чином, оскаржений висновок є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Позиція відповідача щодо позову висловлена ним у відзиві на позовну заяву від 13.09.2019 року, відповідно до змісту якого він заперечує проти позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначає, що підстави для скасування висновку про результати моніторингу закупівлі від 14.08.2019 № UA-2019-07-09-000415-с відсутні, у зв`язку з повним дотриманням вимог Порядку заповнення форми висновку про результати моніторингу закупівлі від 23.04.2018 року за № 86 при підготовці оскарженого висновку та його вивантаженні з електронної системи закупівель у візуальну форму у форматі текстового редактора для його підписання та затвердження. Враховуючи викладене, просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

30 вересня 2019 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, з врахуванням якої, просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати висновок від 14.08.2019 року про результати моніторингу закупівлі № UA-2019-07-09-000415-с «Нанесення горизонтальної дорожньої розмітки на вулицях м. Ужгорода», який проводився Західним офісом Держаудитслужби Управління західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області відповідно до наказу від 05.08.2019 року №31 «Про початок моніторингу закупівель».

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу про усунення порушення (порушень) у сфері публічних закупівель, пред`явлену Управління Західного офісу Держадуитслужби в Закарпатській області у висновку від 14.08.2019 року про результати моніторингу закупівлі № UA-2019-07-09-000415-с «Нанесення горизонтальної дорожньої розмітки на вулицях м. Ужгорода».

Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

24 лютого 2020 року до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до змісту якої позовні вимоги виклав у наступній редакції: 1. Визнати протиправним та скасувати висновок від 14.08.2019 року про результати моніторингу закупівлі № UA-2019-07-09-000415-с «Нанесення горизонтальної дорожньої розмітки на вулицях м. Ужгорода», який проводився Західним офісом Держаудитслужби Управління західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області відповідно до наказу від 05.08.2019 року №31 «Про початок моніторингу закупівель». 2. Стягнути з відповідача на користь Департаменту міського господарства суму судового збору сплачену за подання позову.

Ухвалою суду від 30 червня 2020 року закрито провадження у справі в частині позовної вимоги щодо визнання протиправною та скасування вимоги про усунення порушення (порушень) у сфері публічних закупівель, пред`явлену Управління Західного офісу Держадуитслужби в Закарпатській області у висновку від 14.08.2019 року про результати моніторингу закупівлі № UA-2019-07-09-000415-с «Нанесення горизонтальної дорожньої розмітки на вулицях м. Ужгорода».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з мотивів, наведених у відзиві на позов. Просила суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши думку представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; «у межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; «у спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; «з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано», тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; «обґрунтовано», тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади установлює Закон № 922-VIII.

Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 1 Закону № 922-VIII, публічна закупівля (надалі також - закупівля) - придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом;

Положеннями пункту 9 частини першої статті 1 Закону № 922-VIII визначено, що замовники - органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

Крім того, нормами частини першої статті 2 Закону № 922-VIII закріплено, що цей Закон застосовується до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень.

Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону № 922-VIII визначено, що електронна система закупівель - інформаційно-телекомунікаційна система, що забезпечує проведення процедур закупівель, створення, розміщення, оприлюднення та обмін інформацією і документами в електронному вигляді, до складу якої входять веб-портал Уповноваженого органу, авторизовані електронні майданчики, між якими забезпечено автоматичний обмін інформацією та документами.

Також, відповідно до частини першої статті 7-1 Закону № 922-VIII моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю). Моніторинг закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладання договору про закупівлю та його виконання.

Разом з тим, частиною шостою статті 7-1 Закону № 922-VIII встановлено, що за результатами моніторингу закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

Згідно з частиною сьомою статті 7-1 Закону № 922-VIII у висновку обов`язково зазначаються: 1) найменування замовника, щодо якого здійснювався моніторинг закупівлі, його ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження; 2) найменування предмета закупівлі та його очікувана вартість; 3) унікальний номер оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу; 4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу закупівлі; 5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель. У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю необхідною для більш детального опису результатів моніторингу закупівлі.

Якщо за результатами моніторингу закупівлі не виявлено порушень законодавства у сфері публічних закупівель, у висновку зазначається інформація про відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

Також положеннями частини десятої статті 7-1 Закону № 922-VIII встановлено, що у разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду.

Відповідно до частини одинадцятої статті 7-1 Закону № 922-VIII якщо замовник не усунув порушення, визначене у висновку, і таке порушення матиме негативний вплив для бюджетів, а також висновок не оскаржено до суду, орган державного фінансового контролю проводить перевірку закупівлі відповідно до Закону України від 26.01.1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі Закон № 2939-ХІІ). Керівник органу державного фінансового контролю або його заступник приймає рішення про призначення перевірки закупівлі, яке оприлюднюється протягом двох робочих днів з дня його прийняття. При цьому процедура закупівлі на період проведення перевірки закупівлі не зупиняється.

Надаючи оцінку доводам відповідача щодо відсутності у тендерній документації вимоги щодо надання учасниками в довільній формі інформації про відсутність підстав, визначених у пунктах 2, 3, 8, 9 частини першої статті 17 Закону № 922-VIII, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 Закону № 922-VIII тендерна документація повинна містити один або декілька кваліфікаційних критеріїв до учасників відповідно до статті 16, вимоги, встановлені статтею 17 цього Закону, та інформацію про спосіб підтвердження відповідності учасників установленим критеріям і вимогам згідно із законодавством. Замовник не вимагає документального підтвердження інформації про відповідність вимогам статті 17 у разі, якщо така інформація міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним.

Водночас, положеннями пунктів 2, 3, 8 та 9 частини першої статті 17 Закону № 922-VIII встановлено, що замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника в разі, якщо відомості про юридичну особу, яка є учасником, внесено до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення; службову (посадову) особу учасника, яку уповноважено учасником представляти його інтереси під час проведення процедури закупівлі, фізичну особу, яка є учасником, було притягнуто, згідно із законом, до відповідальності за вчинення у сфері закупівель корупційного правопорушення; учасник визнаний у встановленому законом порядку банкрутом та стосовно нього відкрита ліквідаційна процедура; у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутня інформація, передбачена пунктом 9 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Згідно з частиною третьою статті 17 Закону № 922-VIII, замовник у тендерній документації зазначає, що інформація про відсутність підстав, визначених у частинах першій і другій цієї статті, надається в довільній формі. Спосіб документального підтвердження згідно із законодавством відсутності підстав, передбачених пунктами 2, 3, 5, 6 і 8 частини першої та частиною другою цієї статті, визначається замовником для надання таких документів лише переможцем процедури закупівлі.

Аналіз викладених правових норм дає підстави суду стверджувати, що замовник не вимагає документального підтвердження інформації, що міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 620/1150/19.

Відтак, інформація щодо внесення до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомостей про юридичну особу, яка є учасником, інформація щодо притягнення службової (посадової) особи учасника, яку уповноважено учасником представляти його інтереси під час проведення процедури закупівлі, фізичної особи, яка є учасником, до відповідальності за вчинення у сфері закупівель корупційного правопорушення та інформація щодо того чи визнаний учасник банкрутом та чи відкрита стосовно нього ліквідаційна процедура є у відкритому доступі. Також інформація про відсутність підстави для відхилення тендерної пропозиції, передбаченої, зокрема, пунктом 9 частини першої статті 17 Закону № 922-VIII, міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України за посилання https://usr/minjust.gov.ua/ua/freesearch, доступ до якого є вільним.

Мінекономрозвитку як Уповноважений орган відповідно до абзацу 4 частини третьої статті 17 Закону № 922-VIII щороку по 20 січня та додатково в разі потреби оприлюднює інформацію про перелік відкритих єдиних державних реєстрів, доступ до яких є вільним, на веб-порталі Уповноваженого органу.

Згідно інформації, викладеної в листах Мінекономрозвитку № 3304-04/1983-06 від 17.01.2019р. та № 3304-04/6186-06 від 12.02.2019р., доступ до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення та Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, є вільним, а відтак вказана інформація не повинна вимагатися в тендерній документації.

Таким чином, наведені норми чітко встановлюють обов`язок замовника не вимагати підтвердження інформації наявної у відкритих реєстрах.

У зв`язку з викладеним, у позивача відсутній обов`язок для зазначення в тендерній документації вимог щодо надання учасниками інформації в довільній формі про відсутність підстав для відхилення тендерної пропозиції, визначеної у пунктах 2, 3, 8, 9 частини першої статті 17 Закону № 922-VIII.

Враховуючи вказане, суд вважає, що замовник правомірно не включив до тендерної документації вимоги щодо надання учасниками інформації про відсутність підстав, визначених пунктами 2, 3, 8, 9 частини першої статті 17 Закону № 922-VIII.

Пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 року № 43, (надалі також - Положення № 43) передбачено, що Державна аудиторська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держаудитслужба відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення № 43 реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.

Правові та організаційні засади здійснення фінансового контролю в Україні, визначені Законом № 2939-ХІІ.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Відповідно до статті 5 Закону № 2939-ХІІ контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель.

Суд вважає, що зміст спірного висновку, який є індивідуально-правовим актом та породжує права і обов`язки для позивача, полягає в тому, щоб «усунути виявлені порушення», встановлені Управлінням, не відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України.

Зазначивши у висновку про необхідність «усунути порушення законодавства в сфері публічних закупівель», відповідач не конкретизував яких саме заходів має вжити позивач, не визначив спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, що свідчить про його нечіткість та невизначеність.

Суд зазначає, що можливість усунення виявлених порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити уповноваженій особі замовника для усунення порушень.

Спонукання позивача самостійно визначити на підставі невизначених норм, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства. Зазначене є порушенням вимог закону в частині змісту висновку як акту індивідуальної дії. Суд визнає, що зобов`язальний характер вимоги щодо усунення правопорушення свідчить про встановлення цього порушення, так і визначення імперативного обов`язкового способу його усунення.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника.

У свою чергу, неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи. Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов`язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тож, якщо особа вважає, що її суб`єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов`язок, така особа має право звернутися за судовим захистом.

В разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання щодо наявності порушення суб`єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір.

У висновку від 14.08.2019 про результат моніторингу закупівлі № UА-2019-07-09-000415-с «Нанесення горизонтальної дорожньої розмітки на вулицях м. Ужгорода», відповідач поклав на Департамент обов`язок здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень вимог Закону № 922-VIII.

Оскільки висновок за результатами проведеного моніторингу публічних закупівель встановлює для позивача певні обов`язки, такий висновок є актом індивідуальної дії, що приймається Держаудитслужбою в межах наданих їй повноважень та на виконання покладених на неї завдань, тому може бути перевірений судом на відповідність частини 2 статті 2 КАС України.

Аналогічна правова позиція щодо юридичної природи висновку про результати моніторингу закупівлі викладена у постанові Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі № 160-9513-18.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Вище наведене свідчить не на користь суб`єкта владних повноважень та доводить невідповідність мотивів порушення визначеним підставам, та вказують на необґрунтованість спірного висновку, як прийнятого без врахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Враховуючи викладене, позовні вимоги Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради підлягають задоволенню, а висновок скасуванню.

За змістом частин першої та шостої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1921 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 289 від 27.08.2019 року.

За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до ч.1 ст.139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі - Західного офісу Державної аудиторської служби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради до Західного офісу Державної аудиторської служби в особі Управління Західного офісу Держадуитслужби в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування висновку - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати висновок авд 14.08.2019 року про результат моніторингу закупівлі №UA-2019-07-09-000415-с "Нанесення горизонтальної дорожньої розмітки на вулицях м. Ужгорода", який проводився Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області відповідно до наказу від 05.08.2019 №31 "Про початок моніторингу закупівель".

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного офісу Державної аудиторської служби в особі Управління Західного офісу Держадуитслужби в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) на користь Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради (вул. Поштова, буд. 3, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) судовий збір у розмірі 1921 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 07 липня 2020 року.

СуддяЯ. М. Калинич