Справа № 344/13462/16-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 липня 2020 року

Київ

справа №344/13462/16-а

адміністративне провадження №К/9901/28496/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж. М.,

суддів Мартинюк Н. М., Шишова О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 344/13462/16-а за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області про визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області (далі - відповідач, КДКА Івано-Франківської області) про визнання протиправними та скасування рішень від 14.07.2014 № д/с 23 та від 06.08.2014 № д/с 23/12.

Івано-Франківській міський суд Івано-Франківської області рішенням від 18.07.2019 в задоволенні позову відмовив.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 02.10.2019 рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Постановою Верховного Суду від 13.02.2020 касаційну скаргу скаргою ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.07.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2019 скасовано та направлено справу на новий розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, з врахуванням положень статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України. У зв`язку з тим, що суд касаційної інстанції за наслідками касаційного перегляду вказаної справи не приймав рішення по суті позовних вимог, а ухвалив рішення, яким направив справу на новий розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, у суду касаційної інстанції не виникало підстав для вирішення питань пов`язаних з розподілом судових витрат.

12.06.2020 на адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 13.02.2020 у вказаній справі.

Дослідивши доводи заяви про роз`яснення судового рішення, Суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з таких підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд зазначає, що роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Отже, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги зрозумілості, чіткості, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті в судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни узгоджуються з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас, роз`яснюючи рішення, суд не може вносити будь-які зміни в рішення, що вже існує.

Відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Перелік випадків, за яких судом касаційної інстанції здійснюється розподіл судових витрат наведений у статях 139,140 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, у випадках не направлення справи на новий розгляд. У випадку направлення справи на новий розгляд, розмір витрат встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність підстав, наведених у статтях 139, 140 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у постанові від 13.02.2020 по справі № 344/13462/16-а дійшов висновку, що витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.

Отже, як слідує з постанови Верховного Суду від 13.02.2020 по справі № 344/13462/16-а вона є чіткою за змістом, зрозумілою та не припускає кілька варіантів тлумачення.

Суд зауважує, що мотиви, які навів заявник у своїй заяві, полягають лише у його незгоді з результатами розгляду його заяви при ухваленні Івано-Франківським окружним адміністративним судом додаткового судового рішення від 09.06.2020 про розподіл судових витрат та мотивами, якими керувався суд задовольняючи частково його заяву.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що визначених у Кодексу адміністративного судочинства України підстав для роз`яснення постанови Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 344/13462/16-а немає.

Отже, у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 344/13462/16-а відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

Н.М. Мартинюк

О.О. Шишов ,

Судді Верховного Суду