Справа № 640/9471/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9471/19 Суддя (судді) першої інстанції: Скочок Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О.,

Безименної Н.В.

за участю секретаря судового засідання: Лещенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (Головного управління Державної податкової служби у м. Києві) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2020 року (справу розглянуто в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Горизонт Парк» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (Головного управління Державної податкової служби у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року позивач, Дочірнє підприємство «Горизонт Парк», звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.02.2019 №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2020 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини справи. Зокрема, апелянт наголошує, що у результаті подання Дочірнім підприємством «Горизонт Парк» двох ідентичних уточнюючих розрахунків до декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року, в яких було двічі зменшено р. 18 у гр. 6, а саме: в уточнюючому розрахунку № від 22.01.2019 р. 18 - «-235 186 428 грн.»; № від 24.01.2019 р. 18 - «-235 186 428 грн.», що привело до неправомірного виникнення переплати в ІКП на 235 186 428 грн.

01 липня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Дочірнього підприємства «Горизонт Парк», в якому позивач повністю підтримує рішення суду першої інстанції.

У тексті апеляційної скарги відповідач також звертається з клопотанням про заміну відповідача в порядку процесуального правонаступництва.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 1200 від 18.12.2018 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України. Також, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 682-р від 21.08.2019 Кабінет Міністрів України погоджується з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 26, ст. 900) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Тобто, фактично функції з реалізації державної податкової політики наразі виконуються Державною податковою службою України, в той час як згідно з вищенаведеними положеннями, здійснення функцій Державної фіскальної служби припинено.

Згідно зі статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відтак, колегія суддів вирішила замінити сторону по справі, а саме: відповідача - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві на правонаступника, належного відповідача - Головне управління Державної податкової служби у місті Києві.

Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Дочірнього підприємства «Горизонт Парк» за грудень 2018 року.

За результатами перевірки складено акт від 07.02.2019 №887/26-15-12-07-20, в якому вказано про те, що при складанні підприємством декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року (реєстраційний № від 21.01.2019) останнім допущено помилку, а саме: у розділі «ІІІ. Розрахунки за звітний період» від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду у розмірі 235 186 428 грн., замість рядка 19 відображено у рядку 18.

Так, 22.01.2019 підприємством було подано уточнюючий розрахунок на виправлення зазначеної помилки (реєстраційний № від 22.01.2019). 24.01.2019 підприємством повторно подано уточнюючий розрахунок (реєстраційний № від 24.01.2019), яким повністю продубльовано показники попереднього уточнюючого розрахунку.

Внаслідок викладеного, як зазначено в акті, подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість за реєстраційним № від 24.01.2019 призвело до неправомірного зменшення суми нарахування на 235 186 428 грн. Як наслідок, перевіркою встановлено порушення розділу VI наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» (зі змінами та доповнення), що призвело до неправомірного зменшення суми ПДВ, нарахованої за грудень 2018 року у розмірі 235 186 428 грн. (штрафна санкція нараховується відповідно до абз. 2 п. 123.1 ст. 123 розділу V Податкового кодексу України).

Листом від 27.02.2019 №36134/10/26-15-12-07-18 Головне управління ДФС у м. Києві за результатами розгляду заперечення Дочірнього підприємства «Горизонт Парк» на висновки акту камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за грудень 2018 року, від 07.02.2019 №887/26-15-12-07-20 залишено без змін.

На підставі викладеного, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.02.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 293 983 035,00 грн., з яких за податковим зобов`язанням нараховано 235 186 428,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 58 796 607,00 грн.

Скориставшись правом на адміністративне (досудове) оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, Державною фіскальною службою України винесено рішення від 10.05.2019 №21546/6/99-99-11-04-02-25, яким податкове повідомлення-рішення від 27.02.2019 № залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Вважаючи вищевказане податкове повідомлення-рішення відповідача протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що висновки контролюючого органу про те, що подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість за реєстраційним № від 24.01.2019 призвело до неправомірного зменшення суми нарахування на 235 186 428 грн., які покладені в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, внаслідок чого, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 27.02.2019 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.46.1 статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Як вбачається з матеріалів, 21.01.2019 Дочірнім підприємством «Горизонт Парк» (далі - ДП «Горизонт Парк») до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у місті Києві було подано в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2018 року.

У декларації були відображені наступні дані: сума податкових зобов`язань за грудень 2018 року становила 6 195 577 грн. (ряд. 9 декларації), сума податкового кредиту становила 241 382 005 грн. (ряд.17 декларації). Різниця між ряд.9 та 17 декларації визначає суму податковогоо зобов`язання звітного періоду. Позитивний результат відображається у ряд.18, а від`ємний - у ряд.19.

У грудні 2018 року результат діяльності платника був наступним: 6 195 577 - 241 382 005 (ря.9 - ряд.17) = -235 186 428.

Таким чином, від`ємне значення -235 186 428 мало бути включено до ряд.19 декларації. Однак, позивачем помилково було включено відповідний показник до ряд. 18 декларації, де мало би відображатись позитивне значення.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Так, 22.01.2019 ДП «Горизонт Парк» до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у місті Києві було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у декларації за грудень 2018 року (реєстраційний № від 22.01.2019).

Згідно з п. 48.1-48.3 статті 48 Податкового кодексу України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно з пп. 48.5.1 п. 48.5 ст. 48 Податкового кодексу України, податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником;

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність накладеного на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки платника податку.

Приписами п. 48.7 ст. 48 Податкового кодексу України визначено, що податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Так, як було зазначено вище та вбачається з матеріалів справи, 22.01.2019 ДП «Горизонт Парк» до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у місті Києві було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у декларації за грудень 2018 року (реєстраційний № від 22.01.2019) за електронним цифровим підписом Салькова С.Г.

В той же час, відповідно до наявної у матеріалах справи копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником Дочірнього підприємства «Горизонт Парк» з 22.01.2019 є ОСОБА_1 .

Відтак, колегія суддів погоджується з висновокм суду першої інстанції, що поданий Дочірнім підприємством «Горизонт Парк» за підписом ОСОБА_2 (попередній директор) уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2018 року (реєстраційний № від 22.01.2019) не є податковою звітністю, складеною у відповідності до вимог податкового законодавства, з огляду на відсутність підпису уповноваженої на те особи.

В подальшому, вищевказане (подання уточнюючого розрахунку за підписом неуповноваженої особи) зумовило подання позивачем уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість за реєстраційним № від 24.01.2019 з показниками, ідентичними тим, що вказані в уточнюючому розрахунку за реєстраційним № від 22.01.2019, однак вже за підписом уповноваженої особи ДП «Горизонт Парк» керівником Шморгун Л.С.

Про вказані обставини Дочірнє підприємство «Горизонт Парк» повідомляло Головне управління ДФС у м. Києві листом від 24.01.2019 за вих. №38, отриманим контролюючим органом 24.01.2019, про що свідчить відбиток штампу вхідної кореспонденції на копії даного листа, наявного у матеріалах справи.

Отже, подання позивачем уточнюючого розрахунку за реєстраційним № від 24.01.2019 спрямовано на усунення порушень податкового законодавства в частині відсутності такого обов`язкового реквізиту уточнюючого розрахунку як підпис керівника або уповноваженої особи, оскільки станом на 22.01.2019 (дата подання уточнюючого розрахунку за реєстраційним №900282499) керівником Дочірнього підприємства «Горизонт Парк» була ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 .

Доводи контролюючого органу про те, що на дату подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість до податкової декларації з ПДВ за грудень 2018 року, який направлено об 11:19 22.01.2019 за реєстраційним №, договір про визнання електронних документів від 26.07.2018 №1 був діючим, а згідно з квитанцією 3, надісланою 22.01.2019 13:23 Центральним порталом прийому звітності ДФС України, договір про визнання електронних документів від 26.07.2018 №1 припинено у зв`язку зі зміною особи підписувача, відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є необґрунтованими, оскільки спростовуються наявною в матеріалах справи копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого керівником Дочірнього підприємства «Горизонт Парк» з 22.01.2019 є ОСОБА_1 .

Таким чином, висновки контролюючого органу про те, що подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість за реєстраційним № від 24.01.2019 призвело до неправомірного зменшення суми нарахування на 235 186 428 грн., які покладені в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, є протиправними, оскільки врахуванню у податковому обліку підлягає лише останній уточнюючий розрахунок за реєстраційним № від 24.01.2019 за підписом уповноваженої особи ОСОБА_1

Контролюючим органом помилково прийнято уточнюючий розрахунок № від 22.01.2019, так як останній подано за підписом неуповноваженої особи (попереднього керівника), що унеможливлює визнання його податковою звітністю в силу вимог п. 48.7 ст. 48 Податкового кодексу України.

Інші доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2020 року.

Відповідно до частини першої ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Дочірнього підприємства «Горизонт Парк» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (Головного управління Державної податкової служби у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2020 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 08.07.2020.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна