Справа № 400/1898/20
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 р. № 400/1898/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Фульги А.П. розглянувши в письмовому проваджені за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ШЛЯХ", вул.Одеське шосе,69 А(а/с 143, м.Миколаїв, 54036), м.Миколаїв, 54036

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна,6,м.Миколаїв,54001

про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.01.2020р.№ 1 у певній сумі, №1 повністю,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО ШЛЯХ» звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області про донарахування податку на прибуток від 28.01.2020р. № 1 частково, податкового повідомлення рішення по податку на додану вартість від 28.01.2020року №1 повністю, мотивуючи свої вимоги тим, що податкові повідомлення-рішення прийнято на підставі акту перевірки, який містить надумані та упереджені висновки та інформацію, а відтак наведені в акті висновки про порушення ТОВ «АГРО ШЛЯХ» відповідних норм податкового законодавства є незаконними, необґрунтованими та протиправними, виходячи з чого збільшення податкових зобов`язань та застосування штрафних санкцій за цими податковими повідомленнями-рішеннями є також протиправним.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, зазначив, що вимоги позивача щодо неправомірного прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є необґрунтованими, їх прийнято правомірно та відповідно до вимог діючого законодавства.

Справу було призначено за правилами загального позовного провадження.

Сторони були присутні в судовому засіданні, надали свої пояснення.

Дослідив матеріали справи, пояснення сторін, діюче законодавство, судом було встановлено.

ГУ ДПС у Миколаївській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Позивача на підставі п.п.78.1.5, п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2019, в тому числі з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.11.2016 по 30.06.2019, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.01.2016 по 30.06.2019, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 20.04.2011 по 30.06.2019 року (акт від 27.12.2019 №389/14-29-05-01/37630010).

Перевіркою встановлені порушення:

1) п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1 303 220 грн;

2) п.198.1 п.,198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 172 289 грн.;

3) п.201.10ст. 201 ПК України, товариством допущено реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування із порушенням граничного строку, встановленого чинним законодавством, а саме: із запізненням на 15 і менше календарних днів 3 податкові накладні на суму ПДВ 3769,63 грн.; із запізненням від 61 до 365 календарних днів 1 податкову накладну на суму ПДВ 76,44 грн;

4) пп.164.2, п. 164.2 ст. 164, п. 168.1 ст.168, пп. 170.9.1 п. 170.9 ст. 170, пп.«а» 176.2 п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), чим занизило податок на доходи фізичних осіб, що підлягає перерахуванню до бюджету за жовтень 2017 року сумі 504,00 грн;

5) п.16 прим.1 Підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), чим занизило військовий збір, що підлягає перерахуванню до бюджету за жовтень 2017 року у сумі 42,00 грн.

ТОВ «АГРО ШЛЯХ» до Головного управління державної податкової служби у Миколаївський області було подано заперечення на зазначений акт перевірки, які листом (відповіддю щодо результатів розгляду заперечень) від 23.01.2020р залишені без задоволення, а висновки за актом перевірки - без змін. Також позивачем було подано скаргу від 13.02.2020р. на податкове повідомлення рішення до Державної податкової служби України, яка рішенням від 16.04.2020р. була залишена без задоволення.

За результатами перевірки відповідачем було прийнято оскаржувані повідомлення рішення.

Судом встановлено, що підставою для винесення даних повідомлень рішень були висновки перевіряючих щодо порушень ТОВ «АГРО ШЛЯХ» в частині:

правомірності віднесення до складу витрат підприємства у сумі 6 106 386 грн по контракту №56968914 про надання послуг та виконання робіт від 01.02.2017р. з нерезидентом «DGT Deutsche Getreidetechnologie GmbH» Німеччина.

завищення витрат по взаємовідносинам з контрагентами постачальниками ТОВ «ЛАЙТЕН ГРУП» на суму 466 907 грн, ТОВ «РАДІАН -АГРО» на суму 201 207 грн, ТОВ «Н.К.С.-13» на суму 15123,36 грн.

правомірності формування податкового кредиту з ТОВ «ЛАЙТЕН ГРУП» в сумі 139 646 грн., ТОВ «РАДІАН АГРО» в сумі 29 618грн, ТОВ «Н.К.С. -13» в сумі 3 025грн.

Стосовно зазначеної в акті перевірки неправомірності віднесення до складу витрат підприємства у сумі 6 106 386 грн по контракту №56968914 про надання послуг та виконання робіт від 01.02.2017р. з нерезидентом «DGT Deutsche Getreidetechnologie GmbH» Німеччина.

Порядок обчислення податку на прибуток підприємств та сплати врегульовані статтею 137 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 137.1 статті 137 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду (пункт 137. 4 статті 137 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до пункту 134.1.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Досліджуючи фактичність проведених господарських операцій, їх зв`язок з господарською діяльністю позивача, суд зазначає наступне.

Між Позивачем (Замовник) та DGT Deutsche Getreidetechnik GmbH (ДГТ Німецькі Зернові Технології ГмбХ) (Виконавець) був укладений Зовнішньоекономічний контракт №56968914 від 01.02.2017 року, предметом якого було надання представницьких/агентських послуг на території Європейського Союзу, зокрема здійснення робіт і послуг спрямованих на пошук німецьких партнерів для участі в проектах Замовника, а також пошук партнерів/продавців сільськогосподарської техніки; надання послуг спрямованих на підписання партнерських угод і контрактів на поставку сільськогосподарської техніки.

На ст.26 акту перевірки зазначено про те, що на підставі наданих до перевірки документів не можливо встановити які саме послуги були здійснені нерезидентом «DGT Deutsche Getreidetechnologie GmbH» по контракту про надання послуг, так як в актах зазначена викривлена інформація йде посилання на контракт №56968914 від 16.02.2017р. тоді як дата контракту 01.02.2017р., також згідно наданих до перевірки документів не доведено фактичного проведення презентацій в німецьких компаніях, проведення переговорів, підписання договорів, розробку презентаційних матеріалів, тощо. Відсутні матеріали що підтверджують фактично надані послуги, не надано документів щодо деталей наданих послуг. Також зазначено про невідображення курсових різниць по контракту з «DGT Deutsche Getreidetechnologie GmbH».

Відповідно до вимог п. 44.1. ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів. регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з вимогами ч. 1, абз. 9 ч. 2, абз. З ч. З ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції. за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.

Представниками відповідача при перевірці було виявлено ряд недоліків по господарським відносинам позивача з «DGT Deutsche Getreidetechnologie GmbH», які суд вважає надуманими.

Як вбачається з наданих до перевірки Актів наданих послуг в рамках виконання контракту №5696891 про надання послуг та виконання робіт від 01.02.2017, хоча в них помилково вказана неправильна дата укладання контракту, а саме 16.02.2017, проте вказані акти дають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції.

Ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту. Власне відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Окрім того, за своїм економіко-юридичним змістом послуга являє собою діяльність, результати якої не мають матеріального виразу, а реалізуються та споживаються у процесі її здійснення. Виходячи зі специфіки послуги як предмета господарської операції, акт наданих послуг з переліком фактично поставлених послуг за напрямами, вказаним в договорі, є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції. Таку думку висловили Вищий Адміністративний суд у справі №804/15863/15 ухвалою від 12.07.2016 року http://reyestr.court.gov.ua/Review/59137755 та України Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою у справі №810/4751/13-а від 04.04.2018 року http://reyestr.court.gov.ua/Review/73195233.

Предметом контракту №5696891 було надання представницьких/агентських послуг на території Європейського Союзу, зокрема здійснення робіт і послуг спрямованих на пошук німецьких партнерів для участі в проектах Замовника, а також пошук партнерів / продавців сільськогосподарської техніки; надання послуг спрямованих на підписання партнерських угод і контрактів на поставку сільськогосподарської техніки.

Підписання даного Контракту та його виконання, було направлене на збільшення безпосередньо продажів сільськогосподарської техніки, та налагодження безпосередніх ділових контактів з провідними світовими виробниками сільськогосподарської техніки, тобто прямі контракти поставки сільськогосподарської техніки. Виконання даного Контракту дозволило ТОВ „АГРО ШЛЯХ" в умовах підвищення конкурентності ринку укласти вигідні зовнішньоекономічні контракти з Willy Niklas GmbH, PETKUS(16.06.17 Відвідування головного заводу компанії PETKUS фото додаються), Reiter Seed Processing GmbH & Co. KG, Г Weidemann GmbH, AMAZONEN WERKE, APV-Technische Produkte Gmbh, KRONE, JYMPA 1971 S.L., що були надані до перевірки.

Не заслуговує на увагу й посилання податкового органу в акті перевірки на те, що акти перевірки та звіти є узагальнюючими документами, без зазначення місця знаходження виконавців, заходів які було здійснено, не вказано копій презентаційних матеріалів тощо, а тому не можна перевірити які послуги надавалися. Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, а також відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.06.19р. по справі №826/1453/14).

Щодо завищення витрат по взаємовідносинам з контрагентами постачальниками ТОВ «ЛАЙТЕН ГРУП» на суму 466 907 грн., ТОВ «Н.К.С. -13» на суму 15 123 грн., ТОВ "РАДІАН АГРО" на суму 201 207 грн. та неправомірності формування податкового кредиту з контрагентами постачальниками ТОВ «ЛАЙТЕН ГРУП» в сумі 139 646 грн., ТОВ «РАДІАН АГРО» в сумі 29 618грн, ТОВ «Н.К.С. -13» в сумі 3 025грн.

Між Позивачем (Покупець) та ТОВ ЛАЙТЕН ГРУП (Постачальник) було укладено Договір поставки №29/03/02 від 29.03.2019 року, предметом, якого була поставка мішків поліпропіленових для будівельного сміття, рекламні каталоги, стойки- стенди для товарів.

На підставі видаткових накладних №208 від 29.03,2018 №180 від 29.03.2019, №181 від 29.03.2019, №182 від 29.03.2019 ТОВ ЛАЙТЕН ГРУП поставило Позивачу обумовлений товар походження якого підтверджується вантажно- митними деклараціями.

Відповідачем в Акті перевірки було зроблено висновки про відсутність здійснення операції щодо придбання товару за Договором поставки №29/03/02 від 29.03.2019 року та не підтвердження їх належними документами, такі припущення зроблені на основі: по-перше відсутності товаро-транспортних накладних, по-друге відсутності сертифікатів відповідності та неналежністю ТОВ ЛАЙТЕН ГРУП до суб`єктів сфери матеріального виробництва і економічної діяльності з постачання товарів, у зв`язку із відсутністю трудових та матеріальних ресурсів.

Між Позивачем (Покупець) та ТОВ «Н.К.С.-13» (Постачальник) було укладено Договір поставки №01/08/18-1 від 01.08.2018 року, предметом якого була поставка автомобільних шин різних діаметрів.

На підставі видаткових накладних №170 від 10.08.2018,№158 від 03.08.2018, №РH-0000112 від 31.05.2018, №182 від 29.03.2019 ТОВ Н.К.С.-13поставило позивачу обумовлений товар якість якого підтверджується сертифікатами відповідності/ свідоцтвами про визнання.

Відповідачем в Акті перевірки було зроблено висновки про відсутність здійснення операції щодо придбання товару за Договором поставки №01/08/18-1 від 01.08.2018 року та не підтвердження їх належними документами, такі припущення зроблені на основі: по-перше не встановлено документального відрядження керівника до м.Харкова для укладання договору та не зазначено відповідальних осіб на отримання товару, по-друге відсутності сертифікатів відповідності та неналежністю ТОВ H.K.C.-ІЗ до суб`єктів сфери матеріального виробництва і економічної діяльності з постачання товарів, у зв`язку із відсутністю трудових та матеріальних ресурсів та відсутністю за місцезнаходженням.

Позивачем було надано докази використання товарів, а саме Шина 235/75 R15 ВС-56 Л Нд Сер. S 105 3.1с Україна в кількості 4 шт. були використані на потреби підприємства та встановлені 10.08.2018 на автомобіль Renault Logan Van VFlFSRB.

Шина 175 / 70R13 ВС-48 придбані в кількості 11шт. були продані 14.08.2018 4шт (ТОВ "САНТАГРО" код за видаткова накладна №711 від 14.08.2018 копія додається) залишок обліковується на складі в кількості 7 шт.

Шина 215/55 R17 94V Premiorri Solazo S Plus в кількості 4 шт. були продані 06.06.2018р. (ТОВ "САНТАГРО" код за видаткова накладна №470 від 06.06.2018р копія додається.

ТОВ РАДІАН-АГРО постачало ТОВ „АГРО ШЛЯХ" системи контролю посівного комплексу "СКІФ-19 "(датчики ДПП-А, хомути і кабелі, що є додатковими елементами для моннтажу систем контролю), виробництва ВАТ «Завод« РАДІАН », Російська Федерація, 356300, Ставропольський край, с. Олександрівське, Промисловий проїзд, 2, що використовуються Позивачем для монтажу на сільськогосподарській техніці, яка продається кінцевим покупцям.

На підставі видаткових накладних №РН-0000006 від 14.09.2018, №РН-0000004 від 6.04.2017, №РН-0000002 від 13.03.2017, №РН-0000001 від 26.02.2016 (копії видаткових накладних додаються) ТОВ РАДІАН-АГРО поставило Позивачу обумовлений товар якість якого підтверджується сертифікатами відповідності/ свідоцтвами про визнання.

Відповідачем в Акті перевірки було зроблено висновки про відсутність здійснення операції щодо придбання товару в ТОВ РАДІАН-АГРО та не підтвердження їх належними документами, такі припущення зроблені на основі: по перше відсутності сертифікатів відповідності, по друге неналежністю ТОВ РАДІАН-АГРО до суб`єктів сфери матеріального виробництва і економічної діяльності з постачання товарів, у зв`язку із відсутністю трудових та матеріальних ресурсів та відсутністю місцезнаходженням.

Слід зазначити, що оцінка господарських операцій повинна даватись на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов укладення конкретного правочину обов`язковим врахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів у подальшій діяльності ТОВ „АГРО ШЛЯХ.

За змістом пп. 14.1.181 п. 14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Пунктом 200.1 ст. 200 вказаного Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Як визначено пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 цієї статті встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/ розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару, має підтверджуватися належними та допустимими доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо сертифікатів відповідності, паспортів заводу-виробника, інших документів, які підтверджують походження товарів, які не були надані позивачем до перевірки, то такі документи не фіксують факту здійснення господарських операцій, а лише підтверджують, що товар відповідає встановленим вимогам.

На підтвердження зміни майнового стану позивача у результаті здійснення господарських операцій з ТОВ «ЛАЙТЕН ГРУП», ТОВ «Н.К.С.-13», ТОВ «РАДІАН АГРО» позивачем було здійснено розрахунки в безготівковій формі, що свідчить про понесення витрат за придбання робіт та послуг.

Суд не бере до уваги і посилання контролюючого органу на відсутність у позивача товарно-транспортних накладних на отриманий від контрагента товар, оскільки, відсутність транспортних документів на перевезення товарно - матеріальних цінностей не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі - продажу чи поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже відсутність у позивача товарно-транспортних накладних не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій проведених з контрагентом, натомість факт передання товару позивачеві та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується належно оформленими видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи.

Договори поставки між ТОВ «АГРО ШЛЯХ» та ТОВ «ЛАЙТЕН ГРУП» було укладено сторонами у передбачений законом спосіб, відповідно до умов якого продавець зобов`язувався передати покупцю матеріали та обладнання відповідно до видаткових накладних а покупець прийняти та оплатити товар.

Товар, який позивач отримав згідно договору стойки стенди металеві використовуються на потреби підприємства при проведенні виставок та демонстрації зразків, мішки поліпропіленові сітчасті для будівельного сміття використовуються підприємством для пакування, перевезення деталей та фурнітури для с/г техніки кінцевим покупцям.

Господарські операції між позивачем ТОВ «ЛАЙТЕН ГРУП», ТОВ «Н.К.С.-13» та ТОВ «РАДІАН АГРО» здійснювалися в межах господарської діяльності позивача та контрагента, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно вищезазначених контрагентів, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, оскільки така інформація носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Слід зазначити, що відсутність у штаті контрагента-постачальника позивача трудових ресурсів, не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкт господарювання здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах. Чинним законодавством не забороняються взаємовідносини з третіми особами у разі недостатності трудових або матеріальних ресурсів. А посилання відповідача на відсутність в базах даних відповідних доказів взаємовідносин ТОВ "ЛАЙТЕН ГРУП", ТОВ «Н.К.С.-13», ТОВ «РАДІАН АГРО» з третіми особами не є належним та допустимим доказом.

Контролюючим органом всупереч вимог процесуального Закону не було надано доказів, які б свідчили про узгодженість дій між позивачем та його контрагентом з метою незаконного отримання податкової вигоди або обізнаності позивача з будь-якими протиправними діями контрагента.

В акті перевірки відповідачем зазначено, що згідно довідки від 25.01.2019р. №417/05-99-21-13 ОУ ГУ ДФС у Донецькій області підприємство ТОВ "РАДІАН - АГРО" знаходиться на території тимчасово не підконтрольній уряду України, і враховуючи дану обставину не можливо підтвердити здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання.

Неможливість встановлення певних обставин контролюючим органом не повинно трактуватись не на користь платника податків.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Відповідно до принципу офіційності податковий орган повинен доводити в суді фіктивність господарської операції як підстави для нарахування платникові податків податкових зобов`язань та правомірності прийняття свого рішення.

Оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів обґрунтованості висновків акту перевірки, суд приходить до висновку, що правочин відповідає положенням норм чинного законодавства України.

Таким чином, з досліджених судом доказів встановлено рух активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, та зв`язок між фактом придбання позивачем товару, понесенням витрат і господарською діяльністю цього платника податку.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ШЛЯХ" (вул.Одеське шосе, 69 А (а/с 143, м.Миколаїв, 54036),м.Миколаїв, 54036 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул.Лягіна, 6, м.Миколаїв,54001 ) - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 28.01.2020 року №1 у певній сумі, а саме 1 222 132,27 грн (один мільйон двісті двадцять дві тисячі сто тридцять дві гривні двадцять сім копійок) податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів та штрафних (фінансових) санкцій 305 533 грн 07 коп (триста п`ять тисяч п`ятсот тридцять три гривні сім копійок) загалом 1 527 665 грн 34 коп (один мільйон п`ятсот двадцять сім тисяч шісот шістдесят п`ять гривень тридцять чотири копійки);

3.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 28.01.2020 року №1 повністю.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна,6, м.Миколаїв, 54001 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ШЛЯХ" (вул.Одеське шосе,69 А (а/с 143, м.Миколаїв, 54036),м.Миколаїв, 54036 ) судові витрати в розмірі 26 145,40 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. П. Фульга

Повний текст рішення складено 07.07.2020 року