Справа № 240/9835/20
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

06 липня 2020 року м. Житомир

справа № 240/9835/20

категорія 109040000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Горовенко А.В., перевіривши виконання вимог законодавства при поданні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Активінвест" до Коростенської міської ради Житомирської області про визнання протиправними та скасування пунктів рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор-Активінвест" звернулось до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 6 рішення тридцять першої сесії VII скликання Коростенської міської ради №1501 від 23 травня 2019 року «Про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фактор-Активінвест» на викуп земельної ділянки несільськогосподарського призначення у власність шляхом продажу по вулиці Базарна площа, 2-А міста Коростеня»;

- визнати протиправним та скасувати пункт 7 рішення тридцять першої сесії VII скликання Коростенської міської ради №1501 від 23 травня 2019 року «Про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фактор-Активінвест» на викуп земельної ділянки несільськогосподарського призначення у власність шляхом продажу по вулиці Базарна площа, 2-А міста Коростеня»;

- визнати протиправною бездіяльність Коростенської міської ради Житомирської області щодо завершення процедури передачі у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «Фактор-Активінвест» земельної ділянки несільськогосподарського призначення по вулиці Базарна площа, 2-А міста Коростеня;

- зобов`язати Коростенську міську раду в особі міського голови вчинити дії, визначені ст.128 Земельного кодексу України по завершенню процедури передачі у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «Фактор-Активінвест» земельної ділянки несільськогосподарського призначення по вулиці Базарна площа, 2-А міста Коростеня та оформлення відповідного договору купівлі-продажу.

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 чинного КАС України, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернувся позивач, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Земельний кодекс України (далі - ЗК України) є, зокрема, тим актом цивільного законодавства, який передбачає підставою виникнення цивільних прав та обов`язків акти органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Так, відповідно до частин другої та третьої статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, через які також згідно зі статтями 83, 84 ЗК України набувається та реалізується право комунальної власності на землю та право державної власності на землю. Комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Матеріали справи свідчать, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор-Активінвест» оскаржує окремі пункти рішення тридцять першої сесії VII скликання Коростенської міської ради №1501 від 23 травня 2019 року «Про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фактор-Активінвест» на викуп земельної ділянки несільськогосподарського призначення у власність шляхом продажу по вулиці Базарна площа, 2-А міста Коростеня », при цьому суд зауважує, що вказана земельна ділянка, є власністю територіальної громади, а міська рада під час здійснення повноважень розпорядника землями комунальної власності є рівноправним суб`єктом земельних відносин.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі або припинення відповідних прав щодо неї, не може бути розглянутий за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 727/10968/17 (провадження № 11-524апп18) та 3 квітня 2019 року у справі № 727/1002/17 (провадження № 11-1492апп18).

Отже на думку суду, спір про визнання протиправними та скасувати пунктів рішення тридцять першої сесії VII скликання Коростенської міської ради №1501 від 23 травня 2019 року «Про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фактор-Активінвест» на викуп земельної ділянки несільськогосподарського призначення у власність шляхом продажу по вулиці Базарна площа, 2-А міста Коростеня» та визнання протиправною бездіяльності Коростенської міської ради Житомирської області щодо завершення процедури передачі у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «Фактор-Активінвест» земельної ділянки несільськогосподарського призначення по вулиці Базарна площа, 2-А міста Коростеня, має не публічний, а приватно-правовий характер, а відтак на нього не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пунктів 6, 10 та 13 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

- справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

- вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суд відмовляє у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Активінвест" до Коростенської міської ради Житомирської області про визнання протиправними та скасування пунктів рішень та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст.170 КАС України.

Позивачу слід мати на увазі, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

На виконання вимог ч.6 ст.170 КАС України, є необхідним роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фактор-Активінвест", що розгляд даної справи має здійснюватися відповідним судом господарської юрисдикції, визначеним за правилами підсудності, встановленими положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 4, 19, 170, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

ухвалив:

1.Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Активінвест" до Коростенської міської ради Житомирської області про визнання протиправними та скасування пунктів рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фактор-Активінвест", що розгляд справи за його позовом до Коростенської міської ради Житомирської області про визнання протиправними та скасування пунктів рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, віднесено до юрисдикції господарських судів, визначеним за правилами підсудності, встановленими положеннями Господарського процесуального кодексу України.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко