Справа № 132/426/20
Суддя: Сєлін Є. В.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 132/426/20
Провадження № 2-а/132/9/20
Рішення

Іменем України

07 липня 2020 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді СЄЛІНА Є.В.,

при секретарі - ПІДГЕРСЬКІЙ О.В.,

за участі: позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калинівка Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира взводу 2-ої роти 3-го батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Демянішина Сергія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 747858 від 19.01.2020р.,

ВСТАНОВИВ:

03.02.2020р. до місцевого суду звернувся ОСОБА_1 , із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову командира взводу 2-ої роти 3-го батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Демянішина С.В. про накладення на нього адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 747858 від 19.01.2020р. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що під час розгляду та прийняття відповідачем оскаржуваної постанови, він доводив до відома останнього, що під час руху та незадовго до зупинки його транспортного засобу було пошкоджене колесо, яке «вистрілило» та відбило бризговик, в результаті чого з метою вжиття заходів для усунення цієї несправності, він змушений був замінити пошкоджене колесо, після чого рухався якомога коротшим шляхом до місця ремонту, оскільки на місці поломки приварити бризговик він не мав можливості. При цьому, грязезахисний фартух на напівпричепі знаходився на своєму місці та був непошкодженим. Однак ці пояснення, відповідачем не були взяті до уваги. Натомість, встановлені відповідачем технічні несправності та невідповідності транспортного засобу відповідним вимогам, не були зафіксовані в Акті перевірки технічного стану колісного транспортного засобу, який повинен складатися за встановленою формою, зазначене в постанові правопорушення було встановлено лише в результаті візуального огляду, що проводився у темну пору доби, без застосування будь-яких технічних засобів. Оскаржувана постанова складена із порушенням порядку розгляду адміністративної справи, розглянута в той же день на місці вчинення адміністративного правопорушення, що позбавило його можливості підготуватись та реалізувати свої права, передбачені законодавством. Всупереч вимогам п.31.5 ПДР України, йому не було надано можливості усунути несправність. Позивач вважає, що відповідач виносячи оскаржувану постанову керувався особистою неприязню до нього, що виникла, на його думку, внаслідок відмови з його сторони надати останньому грошові кошти за безперешкодний проїзд. В результаті конфлікту, що виник між ними, відповідач виносячи постанову та накладаючи на нього штраф, не дав йому можливості доїхати до місця ремонту та усунути недоліки, крім того останнім безпідставно зазначено в постанові про відсутність грязезахисного фартуха на напівпричепові, який фактично знаходився на своєму місці. Враховуючи дані обставини, вважає постанову відповідача протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 06.02.2020р. відкрите провадження за вказаним позовом.

У відзиві на адміністративний позов, командир взводу 2-ої роти 3-го батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області старший лейтенант поліції Демянішин С.В. просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Дану позицію обґрунтовує тим, що твердження позивача, викладені у позові, є хибними, а вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Так, під час зупинки позивача, на керованому ним транспортному засобі, було встановлено, що технічний стан останнього та його обладнання не відповідали вимогам, а саме на задній осі автомобіля встановлено шини різних моделей з різними шипами малюнків протектора та на задньому правому колесі відсутні передбачені конструкцією ТЗ грязезахисні фартухи та бризковики, чим було порушено п.п.31.4.5«г», 31.4.7«е» ПДР України, внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 340грн. Під час розгляду справи та винесення постанови, позивач на місці зупинки транспортного засобу повідомив, що автомобіль із встановленими несправностями приїхав із-за кордону, що зафіксовано на відео з нагрудної камери поліцейського, а тому його пояснення про те, що колесо прийшло у несправність безпосередньо перед зупинкою працівниками поліції транспортного засобу, є неправдивими. Щодо посилання позивача на положення наказу МВС України № 534 від 13.10.2008р., яким затверджений Порядок здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації, відповідно до якого передбачено складання Акту перевірки технічного стану колісного транспортного засобу за встановленою формою, то органи Національної поліції не є правонаступниками ДАІ МВС, а відтак працівники патрульної поліції під час виявлення технічних несправностей та оформлення адміністративних матеріалів керуються безпосередньо наказом МВС № 1395 від 07.11.2015р. Надані позивачем до позовної заяви фотографії не мають ніякої доказовості, оскільки не зрозуміло який транспортний засіб на них зафіксований та в який період часу вони зроблені. Розглядаючи адміністративну справу, він як уповноважений представник поліції, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Позивач - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, з підстав, зазначених у позові.

Відповідач - командир взводу 2-ої роти 3-го батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ДЕМЯНІШИН С.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в передбаченому законом порядку, про що свідчить відповідне Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що 19.01.2020р. командиром взводу 2-ої роти 3-го батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Демянішиним С.В. винесено постанову серії ДП18 № 747858 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340гр. за порушення ним п.п.31.4.5«г», 31.4.7«е» ПДР України.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач, 19.01.2020р. о 23год.40хв. рухаючись по автодорозі М-03, Київ-Харків, 77км., керував транспортним засобом марки «MAN 18 440», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з напівпричепом марки «TRAILOR SYY», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », на задній осі якого встановлені шини різних моделей з різними типами малюнків протектора та на задньому правому колесі відсутні передбачені конструкцією ТЗ грязезахисні фартухи та бризковики, чим порушив п.п.31.4.5«г», 31.4.7«е» ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1.ст.121 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду для її скасування.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п.8 ч.1 ст.23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Надаючи оцінку оскарженій постанові у справі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами статті 14 Закону України від 30.06.1993р. № 3353 "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР України).

Згідно з ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ст.1 Закону України від 05.04.2001 №2344-III "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобіль - колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт.

Так, п.31.1 ПДР України встановлено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.6.3.1 ДСТУ 3649:2010, не дозволено установлювати на одній осі КТЗ шини різних розмірів, типів конструкції (радіальної, діагональної, камерної, безкамерної), моделі з різними рисунками протектора, призначених для застосування в різні сезони, з шипами чи ланцюгами протиковзання та без них.

За п.п.«г» п.31.4.5 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів у яких на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Згідно п.6.8.13 ДСТУ 3649:2010, колісні транспортні засоби мають бути обладнанні за конструкцією пристроями захисту викидання з-під коліс колісних транспортних засобів сторонніх предметів і бруду. Ширина цих пристроїв має бути неменше ніж ширина встановлених шин.

За п.п. «е» п.31.4.7 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів у яких відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Пунктом 3.12 ДСТУ 3649:2010 визначено, що причіп (напівпричіп) є колісним транспортним засобом без власного джерела енергії, що забезпечує його самостійний рух, призначений для руху лише разом з автомобілем.

Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що водій зобов`язаний, зокрема, перевірити перед вирушенням в дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі, своєчасно подавати транспортний засіб, що підлягає обов`язковому технічному контролю, на такий контроль.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно статті 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Також, згідно ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Наданий відповідачем під час розгляду цієї справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, достеменно свідчить про порушення, допущені позивачем під час керування транспортним засобом, та які були виявлені відповідачем під час його зупинки.

Під час відтворення відеозапису встановлено, що позивач в розмові із поліцейським не заперечував проти виявлених відповідачем порушень, зокрема на питання останнього про те, чому на автомобілі встановлені шини різних моделей з різними типами малюнків протектора, зазначив дослівно «що, привезли, те й поставив», а на запитання про відсутність на задньому правому колесі грязезахисного фартуху та бризковика, підтвердив відсутність його із правої сторони. Після оголошення відповідачем оскаржуваної постанови, позивач не висловив жодних зауважень щодо її змісту та підстав винесення.

Оскільки позивачем фактично не заперечувалися вказані обставини, у відповідача не було підстав для призначення перевірки технічного стану колісного транспортного засобу за процедурою встановленою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 жовтня 2008 року № 534 «Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час експлуатації», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1107/15798.

Враховуючи встановлення під час судового розгляду справи факту порушення позивачем вимог п.п. «г» 31.4.5, «е» 31.4.7 ПДР України, суд дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 ПДР України, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 ("ї"; "д" - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги (п. 31.5 ПДР України).

Судом не встановлено та матеріали справи не містять доказів, що вказані вимоги ПДР України позивачем були виконані.

З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КУпАП, повністю підтверджується наданими відповідачем до матеріалів справи доказами.

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно ст. 279 КУпАП, посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Суд критично відноситься і до доводів позивача щодо обмеження його під час притягнення до адміністративної відповідальності у реалізації прав, передбачених КУпАП, оскільки ці доводи не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, та спростовуються відеозаписом з нагрудного знаку поліцейського.

Таким чином, судом не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП.

Згідно із вимогами ч.1 ст.77 та ч.1 ст.90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення його від адміністративної відповідальності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v.the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог позивачу необхідно відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст. 132-1, 251, 256, 258, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП, ст.ст.6, 10, 11, 12, 17, 70, 71, 94, 159-163, 171-2 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до командира взводу 2-ої роти 3-го батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Демянішина Сергія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 747858 від 19.01.2020р. - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Калинівський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя