Справа № 826/1983/16
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 року м. Київ № 826/1983/16

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши у спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської О.С.,

третя особа: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит»

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

у лютому 2016 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської О.С, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської О.С. щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської О.С включити ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

- зобов`язати Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської О.С надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;.

визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської О.С. щодо не включення ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на суму, що перевищує суму граничного розміру відшкодування коштів за вкладами право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;.

-зобов`язати Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської О.С. внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», включивши до нього грошові вимоги ОСОБА_1 » на суму, що перевищує суму граничного розміру відшкодування коштів за вкладами право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та внести пропозиції щодо затвердження таких змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.04.2013 між ним та Публічним акціонерним товариством «Банк Фінанси та кредит» було укладено договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи в національній валюті № 36310/38218-980, відповідно до умов якого банк зобов`язувався відкрити позивачу поточний рахунок в національній валюті № 2620.0.038218.001 та здійснювати його розрахунково-касове обслуговування. Станом на 17.09.2015р. на його рахунку знаходилось 6 154 938,11 грн. Після запровадження процедури ліквідації у Публічному акціонерному товаристві «Банк ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" із заявою про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування грошових коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Однак, відповідь на свої звернення не одержав. Вважає, що уповноваженою особа Фонду Чернявською О.С. вчинено протиправну бездіяльність щодо не включення його до переліку вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду Позивач також зазначає, що відповідачем допущено бездіяльність щодо не включення його до реєстру акцептованих кредиторів, які ним були заявлені 12.01.2016 року. У зв`язку з чим вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2016 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 12.02.2016 року зупинено провадження у справі до вирішення Конституційним Судом України питання конституційності Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Дана ухвала залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 09.07.20р. провадження в адміністративній справі відновлено, продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (письмове провадження).

15.12.2017р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до КАС України, виклавши його в новій редакції.

Так, відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у письмових запереченнях на позов зазначив, що на позивача, як пов`язану з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» особу, в силу норми п. 4 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на нього поширюються обмеження щодо відшкодування коштів за вкладом. На думку відповідача, оскільки позивач набув права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів з 17.12.2015 року, то до спірних правовідносин застосовуються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а саме - п. 4 ч. 4 ст. 26 зазначеного Закону) чинні саме на цю дату. Також відповідач зауважив, що позивач скористався своїм правом та звернувся до відповідача з заявою про включення його до реєстру кредиторів. 07.04.2016 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення про затвердження Реєстру акцептованих вимог кредиторів, до якого включений позивач. З цих підстав просили в позові відмовити.

Третя особа ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» своїми правами на подання заперечень на адміністративний позов не скористався, а тому суд відповідно до положень ч.6 ст.162 КАС України вирішує спір за наявними матеріалами у справі

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд вирішив продовжити розгляд справи без участі представників сторін у порядку письмового провадження.

До початку розгляду справи по суті Відповідачем заявлено клопотання про закриття провадження у справі з підстав, що спірні правовідносини виникли на стадії ліквідації (банкрутства) банку та регулюються нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року № 2343-XII (далі - Закон № 2343-ХІІ), а тому спір має вирішуватись у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Суд надаючи оцінку заявленому клопотанню зазначає наступне.

Нормами Закону № 2343-ХІІ визначено умови та порядок відновлення плато-спроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №2343-XII, банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Тобто, нормами Закону №2343-XII регулюються відносини щодо відновлення плато-спроможності боржника або визнання його банкрутом, які вирішуються у порядку, визначеному нормами ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Закону №2343-XII, законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Суд звертає увагу на те, що у даній справі вирішуються спірні правовідносини у рамках норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Системний аналіз вище норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» дає суду підстави дійти до висновку, що, у даному випадку, ліквідаційна процедура, яка застосовується при ліквідації банку у силу відмінного правового регулювання, відрізняється від процедури, передбаченої нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зокрема, відповідно до ст. 7 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», порядок ліквідації банкрута здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства.

Тобто, необхідною умовою для застосування до спірних правовідносин у частині задоволення кредиторських вимог у рамках норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є безпосередня наявність порушення справи про банкрутство у господарському суді.

У даному випадку, ліквідація банку здійснюється на підставі постанови Правління Національного банку України у рамках норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якими не передбачено порушення справи про банкрутство у господарському суді, а тому, у даному випадку, норми Закону № 2343-XII до спірних правовідносин не застосовуються.

Крім того, згідно з п. 17 ч. 1 ст. 2, ч.ч. 1, 2 ст. 3, ч. 1 ст. 34, ч. 8 ст. 36, ч. 1 ст. 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Дія Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» на банки не поширюється.

Рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Отже, оскільки Фонд є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а уповноважена особа Фонду виконує від імені Фонду делеговані останнім повноваження щодо ліквідації банку та гарантування вкладів фізичних осіб, тому спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають вирішенню за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

За зазначених вище обставин суд, вважає клопотання небунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, зазначає наступне.

Судом установлено, що 10.04.2013 між Публічним акціонерним товариством «Банк Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи в національній валюті № 36310/38218-980, відповідно до умов якого банк зобов`язувався відкрити позивачу поточний рахунок в національній валюті № 2620.0.038218.001 та здійснювати його розрахунково-касове обслуговування.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку станом на 17.09.2015р. на рахунку позивача ОСОБА_1 знаходилось 6 154 938,11 грн.(а.с.15)

На підставі постанови Національного банку України від 17.09.2015 №612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17.09.2015 прийнято рішення №171 про запровадження тимчасової адміністрації строком на 3 місяці з 18.09.2015 по 17.12.2015 (включно).

Відповідно до постанови Правління НБУ від 17.12.2015 № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від "18" грудня 2015 р. № 230, «Про початок процедури ліквідації AT «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні на два роки з 12.12.2015 до 17.12.2017 включно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача звернувся із заявою до уповноваженої особи Фонду Чернявської О.С. , в якій просив повідомити про включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, (а.с.16).

Також, 18.01.2016р. позивач подав кредиторську вимогу про включення його до реєстру акцептованих кредиторів (а.с.18)

Як зазначає позивач, відповіді на свої заяви не одержав, вбачає з боку відповідача бездіяльність щодо вирішення його заяв, а тому вважаючи свої права та законні інтереси порушеними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 2 цього Закону (в редакції чинній з дня введення процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та кредит») регламентовано, що «вклад» - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Згідно зі ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

За змістом норм ст. 27 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Поряд з цим, у ч. 1 та ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI встановлено, що гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення); 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - один рік до дня прийняття такого рішення); 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону, формує уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію (ч. 6 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Поняття «пов`язана особа» розкрито у ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та в Положенні про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року № 2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 року № 1581/21893. А саме відповідно до ст. 52 названого Закону, п. 2.1 гл. 2 розд. І цього Положення пов`язаними з банком особами, зокрема, є: контролери банку; особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку; керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку.

Крім того, згідно з п. 2 гл. 1 постанови Правління Національного банку України від 12.05.2015 року № 315 «Про затвердження Положення про визначення пов`язаних із банком осіб», банк визначає перелік пов`язаних із банком осіб, який затверджується правлінням банку, відповідно до вимог статті 52 Закону та з урахуванням цього Положення. Особа є пов`язаною з банком із моменту виникнення підстав для визначення такої особи пов`язаною з банком відповідно до вимог зазначеної статті закону.

Банк зобов`язаний щомісячно (до 10 числа після звітного періоду) надавати Національному банку актуалізований перелік пов`язаних із банком осіб за формою, визначеною нормативно-правовим актом Національного банку з питань організації статистичної звітності, що подається до Національного банку.

Судом встановлено, рішення Національного банку України про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних було прийняте 17.09.2015 року відповідно до постанови Правління НБ України № 612.

Таким чином, періодом часу для визначення пов`язаних осіб для ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є період з 17.09.2014 року по 17.09.2015 року.

Згідно ст.2 ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» істотна участь - пряме та/або опосередковане володіння однією особою самостійно чи спільно з іншими особами 10 і більше відсотками статутного капіталу та/або права голосу акцій, паїв юридичної особи або незалежна від формального володіння можливість значного впливу на управління чи діяльність юридичної особи. Особа визнається власником опосередкованої істотної участі незалежно від того, чи здійснює така особа контроль прямого власника участі в юридичній особі або контроль будь-якої іншої особи в ланцюгу володіння корпоративними правами такої юридичної особи.

Споріднена особа - юридична особа, яка має спільних з банком власників істотної участі;

Афілійована особа банку - будь-яка юридична особа, в якій банк має істотну участь або яка має істотну участь у банку.

Як вбачається з доданих до заперечень відповідача документів, а саме протоколу засідання Правління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 15.06.2016 року, позивач був внесений до Переліку пов`язаних осіб ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» , а саме як особа, яка має істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку.(а.с.79-80).

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є єдиним учасником ТОВ «КМД-Трейдінвест Україна» () та підтверджується: витягом з Статуту Товариства, який затверджений Протоколом № 07/1, загальних зборів учасників ТОВ«КМД-Трейдінвест Україна» від 29.04.2013 року;

витягом з Статуту Товариства, який затверджений Протоколом № 6, загальних зборів учасників ТОВ«КМД-Трейдінвест Україна» від 14.04.2014 року

Відповідно до Правління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 15.06.2016 року ТОВ«КМД-Трейдінвест Україна» є будь-якою особою, через яку проводиться операція в інтересах вищезазначених осіб через трудові, цивільні та інші відносини.

Також, судом встановлено, що ТОВ«КМД-Трейдінвест Україна, виступає заставодавцем в забезпечення повернення кредиту наданого ТОВ «ПЕРТ» згідно: договору застави майнових прав № 3467 ИП/0613 від 27.06.2013; договору від 24.02.2015 про внесення змін до договору застави майнових прав № 3467 ИП/0613 від 27.06.2013.

Відповідно до протоколу Правління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 15.06.2016 року ТОВ«ПЕРТ» є будь-якою особою, через яку проводиться операція в інтересах вищезазначених осіб через трудові, цивільні та інші відносини

Схематичним зображенням, яке наявна в матеріалах справи, структури власності банку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» станом на 13.08.2015р., яке розміщене на офіційному веб-сайті НБУ /http://www.bank.gov.ua/files/Shareholders/300131/300131_20150813.pdf/ підтверджується, що ТОВ «ПЕРТ» є опосередкованим власником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с.90-92).

Відповідно до Глави 3 Положення 135 ознакою визначення НБУ фізичних або юридичних осіб такими, що є пов`язаними з банком особами, за характером взаємовідносин є спільна інфраструктура, тобто особа має спільні або дуже близькі адреси, фактичні місцезнаходження, нефізичне розміщення (наприклад інтернет-сайт) із банком та пов`язаними з ними особами.

Так, ТОВ «Асканія» () є пов`язаною з банком особою, як особа, яка має істотну участь у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» згідно протоколу Правління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 15.06.2016 року.

Схематичним зображенням, яке наявна в матеріалах справи, структури власності банку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» станом на 13.08.2015р., яке розміщене на офіційному веб-сайті НБУ /http://www.bank.gov.ua/files/Shareholders/300131/300131_20150813.pdf/ підтверджується, що ТОВ «Асканія» є власником (32,7709%) істотної участі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»

Відповідно до Статуту ТОВ «Асканія» (), який затверджений Протоколом загальних зборів учасників ТОВ«Асканія» від 17.09..2014 року, місце знаходження товариства значиться за адресою: 01042, м. Київ, вул. Патріса Лумумби, 4/6, корпус «А».

Згідно Статуту ТОВ«КМД-Трейдінвест Україна» місцезнаходження товариства значиться за адресою: 01042, м. Київ, вул. Патріса Лумумби, 4/6, а отже ТОВ«КМД-Трейдінвест Україна», єдиним учасником якого є позивач, мають спільну адресу місцезнаходження, з ТОВ «Асканія», який є особою, яка має істотну участь в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

З наведеного вище, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є пов`язаною з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» особою.

На спростування даних обставин, позивач належних та допустимих доказів не надав.

Враховуючи вищенаведене та приписи норм п. 4 ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI, суд приходить до висновку про відсутність в діях відповідача протиправної бездіяльності, та про вчинення відповідачем дій, що виходять за межі законодавства та порушують права і інтереси позивача, оскільки вони вчинені у відповідності до чинного законодавства. Суд погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та, відповідно, включення відомостей про позивача до загального реєстру вкладників Банку.

При цьому, суд враховує те, що оскільки в силу норми ч. 2 ст. 26 згаданого Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (тобто, виникнення спірних правовідносин пов`язано з настанням певної події - ліквідації банку), то при визначені переліку вкладників, зокрема, переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п. 4 - 11 ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду Чернявська О.С. правомірно керувалася положеннями ст. 26 Закону № 4452-VI у редакції Закону України від 16.07.2015 року № 629-VIII.

Стосовно вимог позивача, щодо бездіяльності відповідача щодо не включення його до реєстру акцептованих кредиторів, суд зазначає, таке.

Інформація про ліквідацію банку була розміщена 23.12.2015 на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів за адресою: www.fg.gov.ua. Відомості про ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», опубліковано в газеті «Голос України» (№242 (6242) від 23.12.2015.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 заяву про кредиторські вимоги подав 12 січня 2016 року, тобто в межах строку визначеного ст. 49 згаданого вище закону.

З інформації про затвердження Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», розмішеної 14.04.2016р. на офіційному сайті Фонду www.fg.gov.ua. Та офіційному сайті відповідача вбачається, що 7 квітня 2016 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення про затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та включила ОСОБА_1 до реєстру кредиторів з вимогами на суму 6 155012,20 грн.

Отже, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача в цій частині.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених позивачем вимог, відсутності витрат відповідача на залучення свідків та проведення експертизи, підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 251, 255 КАС України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська