Справа № 200/998/20-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 р. Справа№200/998/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 85000, Донецька область, м.Добропілля, вул.Незалежності, 28А, ) про

визнання протиправним та скасування рішення №381/1 від 25.07.2019;

зобов`язання зарахувати періоди роботи на підприємстві гідрошахта Красноармійська з 04.05.1999 по 07.05.2000 в якості електрослюсаря підземного та на ТОВ Техіновація з 01.11.2008 по 31.12.2008 в якості стовбурового до пільгового стажу за ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

зобов`язання призначити пенсію з моменту первинного звернення із заявою про призначення пенсії від 05.02.2019 та виплатити нараховану заборгованість,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.02.2019 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенії згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням від 12.02.2019 №381 позивачу відмовлено в призначенні пенсії.

Вказане рішення оскаржене в судовому порядку та рішенням Донецького окружного адміністративного суду позов задоволено частково.

25.07.2019 відповідачем прийнято рішення №381/1 про відмову в призначенні пенсії з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду, до пільгового стажу не зараховано період роботи на гідрошахті «Красноармійська» з 04.05.1999 по 07.05.2000 в якості електрослюсаря підземного, у зв`язку з ненаданням пакету документів на розгляд Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право про призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та період роботи на ТОВ «Техіновація» з 01.11.2008 по 31.12.2008 в якості стовбурового підземного 2 розряду на дільниці ВПБ з повним робочим днем у шахті.

Вказав, що пільговий стаж періоду роботи на гідрошахті «Красноармійська» з 04.05.1999 по 07.05.2000 в якості електрослюсаря підземного встановлений рішенням Донецького окружного адміністративного суду та підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу, в яких зазначено про сплату страхових внесків та відомості про спеціальний стаж. довідкою про пільговий характер роботи.

Також зазначив, що пільговий стаж періоду роботи на ТОВ «Техіновація» в якості стовбурового підземного 2 розряду на дільниці ВПБ з повним робочим днем у шахті в період з 01.11.2008 по 31.12.2008 не зарахований у зв`язку з відсутністю відомостей про сплату страхових внесків.

Позивач вважає зазначене рішення відповідача таким, що прийнято з порушенням та без урахування фактичних обставин справи, тому звернувся з даним позовом до суду.

До суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому зазначено, що підприємство гідрошахта «Красноармійська» ліквідоване. Заявник не надав повний пакет документів для підтвердження пільгового стажу комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. Крім того, зазначили, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу за період роботи позивача з 01.11.2008 по 31.12.2008 у ТОВ «Техіновація» страхові внески не сплачувались.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року відкрито провадження у справі; розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання на 12 березня 2020 року о 09:30 год.

Ухвалою суду від 12 березня 2020 року відкладено розгляд справи на 13 квітня 2020 року о 09:30 год.

Ухвалою суду від 13 квітня 2020 року розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; продовжено підготовче засідання на тридцять днів з ініціативи суду; призначено підготовче засідання на 07 травня 2020 року о 09:30 год.

Ухвалою суду від 07 травня 2020 року відкладено підготовче засідання у справі на 04 червня 2020 року о 09:30 год.

Ухвалою суду від 04 червня 2020 року закрито підготовче провадження; призначено судовий розгляд по суті на 10:15 год. 07 липня 2020 року.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України згідно паспорта серія НОМЕР_2 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.04.2019 визнано протиправним та скасовано рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85000, Донецька область, м. Добропілля, вул.Незалежності 28А, ) від 12.02.2019 року № 381.

Зобов`язано Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: 85000, Донецька область, м.Добропілля, вул.Незалежності, 28А) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) від 05.02.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: 85000, Донецька область, м.Добропілля, вул.Незалежності, 28А) зарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу періоди роботи на підприємстві гідрошахта «Красноармійська» з 27.07.1994 року по 03.05.1999 року в якості електрослюсаря підземного, з 15.10.2005року по 31.03.2008 року в Селидівській дирекції з ліквідації шахт на шахті «Красноармійська» в якості стовбурового та на ТОВ «Техіновація» за жовтень 2008 року та з 07.01.2009 року по 26.01.2009 року в якості стовбурового до пільгового стажу за ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням в.о.начальника Добропільського об`єднаного УПФУ Донецької області №381/1 від 25 липня 2019 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду повторно розглянуто заяву позивача №381 від 05.02.2019 про призначення пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказаним рішенням виконано зобов`язання суду щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача на ліквідованому підприємстві гідрошахта «Красноармійська» з 27.07.1994 по 03.05.1999 в якості підземного електрослюсаря, з 15.10.2005 по 31.03.2008 в Селидівксьій дирекції з ліквідації шахт на шахті «Красноармійська» в якості стовбурового та на ТОВ «Техіновація» за жовтень 2008 року та з 07.01.2009 по 26.01.2009 в якості стовбурового. До підземного стажу роботи не враховано період роботи на ліквідованому підприємстві гідрошахті «Красноармійська» з 04.05.1999 по 07.05.2000 в якості електрослюсаря підземного, оскільки заявник не надав заяву та необхідний пакет документів на розгляд комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Період роботи в ТОВ «Техіновація» до отримання акту перевірки, врахований до підземного стажу згідно довідки про підземні спуски в шахту та даним про спеціальний стаж реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (з 01.04.2008 по 19.10.2008 та з 01.01.2009 по 06.01.2009). Зазначено, що відповідно до наданих документів та з урахуванням рішення суду страховий стаж позивача 25 років 1 місяць 17 днів, у тому числі на підземних роботах - 23 роки 11 місяців 15 днів.

Роз`яснено право позивача оскарження вказаного рішення у разі незгоди з його прийняттям.

В трудовій книжці позивача АВ № 007448 містяться наступні записи:

18.01.1995 позивач прийнятий на гідрошахту «Красноармійська» електрослюсарем підземним четвертого розряду на добувній дільниці з повним робочим днем в шахті (наказ №24-к від 17.01.95);

07.05.2000 звільнений за ст.40 п.1 КЗпроП України (з ліквідацією підприємства) (нак.№54 від 05.05.2000);

01.04.2008 прийнятий на ТОВ «Техіновація» стволовим підземним 2 розряду на дільницю ВТБ з повним робочим днем в шахтв (нак.№07к/ш від 01.04.08);

01.10.2008 звільнений за ст.40 п.4 КЗпроП України (за прогули без поважнох причини) (нак.78-АК/ш від 01.10.2008);

запис №18 вважається недійним поновлено на останній роботі;

26.01.2009 звільнений за ст.38 КЗпроП України за власним бажанняим (нак.04к/ш від 26.01.2009).

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 січня 2009 року по справі №2-32/2009 поновлено ОСОБА_1 на попереднє місце роботи в якеості підземного стовбурового другого розряду дільниці ВТБ на шахта «Свято-Покровська» товариства з обмеженою відповідальністю «Техіновація».

Стаж роботи позивача на гідрошахті «Красноармійська» підтверджується відомостями, які містяться в довідках №268 від 31.07.2018, №244 від 16.03.2018, №269 від 31.07.2018, №514 від 31.07.2018, №270 від 31.07.2018.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу ДВАТ гідрашахта «Красноармійська» (код 00175225) сплачено страхові внески за позивача за звітні роки 1999 по травень 2000 року включно.

Стаж роботи позивача на ТОВ «Техіновація» підтверджується довідкою за №40к від 25.05.2018, здіно якої позивач працював повний робочий день в товаристві з обмеженою відповідальністю «Техіновація» і за період з 01.04.2008 по 25.01.2009 стволовим підземним ІІ розряду, що передбачено Списком №1 розділу «Гірничі роботи», зазначено період роботи з 01.04.2008 по 26.01.2009 9 місяців 25 днів.

Довідкою №41к від 25.05.2018 підтверджено підземні виходи по ш.»Свято-Покровська» за період квітень-грудень 2008, січень 2009 року.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу відсутні відомості про сплату товариством з обмеженою відповідальністю «Техіновація» (код 35293307) страхових внесків за позивача за звітні роки: листопад, грудень 2008, січень-вересень 2009 включно.

Згідно відомостей, наданих ТОВ «Техіновація» №12-06-20 від 12 червня 2020 року, наданих на виконання ухвали суду, згідно виконавого листа №2-32 від 09.04.2009 ОСОБА_1 була нарахована середня заробітна плата за час вимушеного прогулу у сумі 4285,83 грн., 05.05.2009 позивачу сплачена середня заробітна плата на всі податки, а саме утримання збору до Пенсійного фонду 2% - 85,72 грн., нарахування внесків до Пенсійного фонду 33,2% - 1422,90 грн., утримання збору до фонду соціального страхування на випадок безробіття 0,6% - 25,71 грн., нарахування 1,06% до фонду соціального страхування на випадок безробіття - 68,57 грн., утримання збору до фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 1% - 42,86 грн., нарахування 1,4% до фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - 60,01 грн., нарахування 1,06% до фонду страхування від нещасного випадку - 45,43 грн. Зазначено, що товариство не має заборгованості з виплати податків за 2008 рік.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до ч.1 ст.2 ст.114 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах..

Відповідно до п. б ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. а ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Згідно зі ст. 101 Закону України Про пенсійне забезпечення органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637(далі також Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Пунктом 17 Постанови № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обовязків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об"єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Суд зазначає, що відповідач не в повному обсязі використав свої права надані йому Законом та Порядком при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення позивачу.

Суд дійшов до висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача необхідно визнати протиправним та скасувати рішення №381/1 від 25.07.2019; зобов`язати повторно розглянути заяву позивача №381 від 05.02.2019 з зарахуванням періодів роботи на підприємстві гідрошахта Красноармійська з 04.05.1999 по 07.05.2000 в якості електрослюсаря підземного та на ТОВ Техіновація, з 01.11.2008 по 31.12.2008 в якості стовбурового до пільгового стажу за ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та здійснити перерахунок пенсії з 05.02.2019, з урахуванням висновків суду.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання призначити пенсію з моменту первинного звернення із заявою про призначення пенсії від 05.02.2019, суд зазначає наступне.

У юриспруденції дискреційні повноваження визначаються як право голови держави, уряду, інших посадовців в органах державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуд у рамках закону. А в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати "дискреційні повноваження", користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.

На думку суду, з боку державних органів відбувається підміна понять, оскільки не будь-які повноваження органів влади з ухвалення рішень, є дискреційними. Дискреція діє тільки у разі, коли у рамках закону державний орган може приймати різні рішення.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року № 21-87а13.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з п. 4 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, така позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки вказані повноваження відносяться до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами частин 1, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

А тому, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду, зокрема про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки позивачем вимоги про стягнення суми пенсії не заявлялися, тому правові підстави для застосування вказаним норм - відсутні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Судом задоволено дві заявлені позовні вимоги позивача.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 840,80 грн. (840,80:3х2 = 560,53 грн.) підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 85000, Донецька область, м.Добропілля, вул.Незалежності, 28А, ) про визнання протиправним та скасування рішення №381/1 від 25.07.2019; зобов`язання зарахувати періоди роботи на підприємстві гідрошахта Красноармійська з 04.05.1999 по 07.05.2000 в якості електрослюсаря підземного та на ТОВ Техіновація з 01.11.2008 по 31.12.2008 в якості стовбурового до пільгового стажу за ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язання призначити пенсію з моменту первинного звернення із заявою про призначення пенсії від 05.02.2019 та виплатити нараховану заборгованість задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 85000, Донецька область, м.Добропілля, вул.Незалежності, 28А, ) №381/1 від 25.07.2019 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 85000, Донецька область, м.Добропілля, вул.Незалежності, 28А, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) №381 від 05.02.2019 з зарахуванням періодів роботи на підприємстві гідрошахта Красноармійська з 04.05.1999 по 07.05.2000 в якості електрослюсаря підземного, ТОВ Техіновація з 01.11.2008 по 31.12.2008 в якості стовбурового до пільгового стажу за ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та здійснити перерахунок пенсії з 05.02.2019, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 85000, Донецька область, м.Добропілля, вул.Незалежності, 28А, ) судовий збір у розмірі 560,53 грн. на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуванням внесених до КАС України змін згідно з Законом України від 29 березня 2020 року № 3275 про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019). Даний строк продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя О.О. Аканов