Справа № 686/15904/20
Суддя: Стефанишин С. Л.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/386/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2020 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі Кшановській Є.З.,представника позивача Фортельної Ю.Ю., відповідача Сотнікова С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області до ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства,-

встановив:

24.06.2020 року до Хмельницького міськрайонного суду з позовом звернулось управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області до ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства. В обґрунтування своєї позиції зазначили, що 12.06.2020 до УДМС України в Хмельницькій області надійшло повідомлення Головного Управління Національної поліції України в Хмельницькій області щодо затримання та передачі в порядку реадмісії громадянина ОСОБА_1 , який 19.07.2020 року звільняється з Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)».

УДМС України в Хмельницькій області здійснювались заходи щодо встановлення підстав перебування на території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема було встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є уродженцем станції Костромської, Московського району, Краснодарського краю, Російської Федерації, був документований паспортом серії НОМЕР_1 , виданий відділом міліції Санкт-Петербурга 22.11.1995. У вказаному паспорті є відмітка про те, що на підставі ст.13 ч.1 Закону РСФСР «Про громадянство РСФСР» від 28.11.1991, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Російської Федерації. З 16.11.1995 місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1

Крім того ОСОБА_1 неодноразово був засуджений за вчинення злочинів.

17.12.2013 року громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 307 ч. 2, 307 ч.3, 70 ч. 1 КК України (Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання перевезення, пересилання, чи збут наркотичних засобі, психотропних речовин або їх аналогів) та засуджено до 9 (дев`яти) років позбавлення волі (справа № 161/8465/13-к).

19 липня 2020 року закінчується строк відбування покарання ОСОБА_1 , вказаний іноземець звільняється з Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» 17.07.2020 тому виникли підстави для звернення до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 26.06.2020 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в режимі відеоконференції.

Представник позивача позов підтримала, надала суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Відповідач заперечив проти позову, бажає залишити територію України в самостійному порядку.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є уродженцем станції Костромської, Московського району, Краснодарського краю, Російської Федерації, був документований паспортом серії НОМЕР_1 , виданий відділом міліції Санкт-Петербурга 22.11.1995. У вказаному паспорті є відмітка про те, що на підставі ст.13 ч.1 Закону РСФСР «Про громадянство РСФСР» від 28.11.1991, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Російської Федерації. З 16.11.1995 місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1

Крім того ОСОБА_1 неодноразово був засуджений за вчинення злочинів, зокрема:29.07.2002 вироком Луцького районного суду Волинської області за ч. 3 ст. 309 КК України (Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання перевезення, пересилання, чи збут наркотичних засобі, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту) засуджено до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 10.12. 2008 року вироком Луцького міського суду Волинської області за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 14.06.2010 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ст.ст. 395, 71, 72 КК України (Порушення правил адміністративного нагляду) до 7 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 04.05.2011.

17.12.2013 року громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 307 ч. 2, 307 ч.3, 70 ч. 1 КК України (Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання перевезення, пересилання, чи збут наркотичних засобі, психотропних речовин або їх аналогів) та засуджено до 9 (дев`яти) років позбавлення волі (справа № 161/8465/13-к).

19 липня 2020 року закінчується строк відбування покарання ОСОБА_1 , вказаний іноземець звільняється з Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» 17.07.2020 року.

Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.06.2011, Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року №150, громадяни Російської Федерації мають право перебувати на території України не більше як 90 днів протягом 180 днів.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено виключні підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

У громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 немає жодних підстав для тимчасового перебування на території України.

Частиною 16 стаття 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2-14 цієї статті, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до п.14 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено що, нелегальний мігрант іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Відомості про перетин державного кордону на в`їзд в Україну громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 відсутні.

Крім того, в період з 04.05.2011 року, після звільнення з місць позбавлення волі до його засудження вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.12.2013, ухилився від виїзду за межі території України після закінчення відповідного терміну перебування та на момент скоєння злочину знаходився на території України нелегально.

Згідно матеріалів справи у громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній документ по якому він може самостійно здійснити виїзд за межі території України.

Абзацом 1 ст.21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що вїзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження достатнього фінансового забезпечення іноземців та осіб без громадянства для в`їзду в Україну, перебування на території України, транзитного проїзду через територію України і виїзду за її межі та визначення розміру такого забезпечення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2013 р. №884, іноземці та особи без громадянства для в`їзду в Україну, перебування на території України, транзитного проїзду через територію України та виїзду за її межі до іншої держави, якщо інше не визначено законами, повинні мати кошти в 20-кратному розмірі прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць, встановленого в Україні на день їх в`їзду в Україну.

Згідно інформації Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» від 12.06.2020 року №164 у громадянина ОСОБА_1 на особистому рахунку є лише 27,76 грн.

Тобто, у громадянина ОСОБА_1 відсутнє фінансове забезпечення для тимчасового перебування на території України, та він не зможе самостійно отримати документи для виїзду за межі території України та виїхати з України, а також у нього немає можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України.

Громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 немає місця постійного проживання, родичів на території України, у нього немає законних джерел доходів та достатнього фінансового забезпечення для проживання в Україні та для виїзду за межі території України.

Звертаємо увагу суду на те, що за час перебування на території України громадянин ОСОБА_1 не звертався до уповноважених органів для легалізації свого становища на території України.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Згідно пункту 22 частини 1 статті 1 зазначеного Закону, реадмісія це передача з території України або приймання на територію України іноземців та осіб без громадянства на підставах та в порядку, встановлених міжнародними договорами України.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію осіб» від 05.06.2013 року було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію від 22.10.2012 (далі Угода).

Частина 1 статті 2 цієї Угоди передбачає, що компетентні органи держави запитуваної Сторони на запит компетентних органів держави запитуючої Сторони приймають назад осіб, які в`їхали на територію держави запитуючої Сторони або перебувають там з порушенням законодавства цієї держави з питань в`їзду, виїзду і перебування іноземних громадян та осіб без громадянства, якщо встановлено, що ці особи є громадянами держави запитуваної Сторони або втратили її громадянство після в`їзду на територію держави запитуючої Сторони і не набули громадянства іншої держави, або, якщо по відношенню до цих осіб прийнято рішення про відмову в наданні громадянства держави запитуючої Сторони.

Процедура реадмісії громадян передбачена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2015р. № 158 «Про затвердження Інструкції про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб» (далі Інструкція).

За приписами п.1 розділу IX вказаної Інструкції у разі встановлення відповідними імплементаційними (виконавчими) протоколами до міжнародних угод про реадмісію іншого порядку реадмісії, ніж той, що встановлений у цій Інструкції, застосовуються положення, визначені цими протоколами.

Відповідно до пункту в частини 3 статті 2 Виконавчого протоколу про порядок реалізації Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію від 22.10.2013, підставою вважати, що особа має громадянство Російської Федерації є наявність паспорта громадянина СРСР з вкладкою про належність до громадянства Російської Федерації.

Процедура застосування реадмісії передбачена Інструкцією встановлює, що проведення заходів реадмісії з будь якою договірною стороною передбачає ряд організаційних заходів, які включають процедуру документування особи, обмін інформацією між сторонами та сам процес передачі особи від одного компетентного органу до другого компетентного органу.

Враховуючи викладене і зважаючи на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має документа, що надає право для перетину державного кордону, а також існує ризик його втечі, адже у нього відсутнє постійне місце проживання, родинні зав`язки, робота та законні джерела доходів, немає достатнього фінансового забезпечення для його проживання в Україні та для виїзду за межі України. В іноземця відсутні засоби для існування, тому є всі підстави вважати, що він зонову скоїть злочин, та існує ймовірність створення загрози для його життя та життя громадян України.

Відповідно до частини 1 статті 289 КАС України визначає що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 буде ухилятися від виїзду з території України в добровільному порядку, що свідчить про грубе порушення чинного міграційного законодавства України, під час незаконного перебування на території України вчиняв злочини, у відповідача відсутній документ, що дає право на виїзд з України, можливість законним способом фінансового забезпечити своє тимчасове перебування на території держави, тому дає суду всі підстави вважати, що він перешкоджатиме проведенню процедури реадмісії, з метою забезпечення заходів щодо протидії нелегальній міграції на території Хмельницької області.

Зважаючи на викладене суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення тому ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина Російської Федерації слід затримати строком на 6 (шість) місяців для забезпечення передачі його відповідно до міжнародного договору України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувать в Україні. Рішення суду допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 2,3,5,72-77, 241-246, 289 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області до ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства задовольнити.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина Російської Федерації затримати строком на 6 (шість) місяців для забезпечення передачі його відповідно до міжнародного договору України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувать в Україні.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С. Стефанишин