Справа № 620/1469/20
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року Чернігів Справа № 620/1469/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Зайця О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського міського центру зайнятості про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівського міського центру зайнятості про відмову у наданні статусу безробітного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2. Зобов`язати Чернігівський міський центр зайнятості надати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 статус безробітного та призначити відповідну допомогу з дня подачі ним заяви відповідачу про надання статусу безробітного, а саме з 19.03.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що жодних цивільно-правових договорів з ТОВ «Євроасистенс» позивач не укладав. Відповідно до відомостей з ПФУ будь-які податки і збори по цивільно-правовому договору з ТОВ «Євроасистенс» на користь позивача не сплачувалися. Крім того, у період з 24.06.2013 по 18.06.2014, він вже перебував на обліку в Чернігівському міському центрі зайнятості і йому виплачувалася допомога по безробіттю.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки Чернігівським міським центром зайнятості в Єдиній інформаційно- аналітичній системі Державної служби зайнятості України, в порядку обміну інформацією було зроблено електронний запит до Єдиного державного реєстру страхувальників. Згідно отриманої інформації, між ОСОБА_1 та ТОВ «Євроасистанс» 13.11.2013 було укладено договір цивільно-правового характеру, дані щодо припинення договору відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Надання статусу безробітного здійснюється відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 № 792.

Відповідно до п. 17 Порядку № 792 (в редакції що діяла на момент звернення позивача до центру зайнятості), для надання статусу безробітного особа, яка шукає роботу, подає заяву про надання статусу безробітного, пред`являє документи, зазначені в підпункті 1 пункту 4 цього Порядку, а також: трудову книжку (цивільно-правовий договір чи документ, який підтверджує припинення останнього виду зайнятості). Особа, яка втратила трудову книжку, пред`являє дублікат трудової книжки чи довідку архівної установи про прийняття та звільнення з роботи; документ про освіту; військово-обліковий документ для осіб, які звільнилися із строкової військової служби.

19.03.2020 до Чернігівського міського центру зайнятості звернувся ОСОБА_1 та подав разом із заявою про надання статусу безробітного наступні документи: копію паспорта; копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; копію диплома з додатком; копію трудової книжки; додатковий договір № 2 від 27.05.2013 про розірвання договору про надання послуг № ДМ/40-122 від 01.02.2012; копію довідки до акта огляду МСЕК; копію форми індивідуальної програми реабілітації інваліда, що видається МСЕК.

Відповідно до п. 21 Порядку № 792, для прийняття рішення про надання статусу безробітного кар`єрний радник вносить відомості з документів, зазначених у пунктах 17-19 цього Порядку, до Єдиної інформаційно- аналітичної системи державної служби зайнятості та аналізує персональну картку особи, яка шукає роботу.

Чернігівським міським центром зайнятості в Єдиній інформаційно-аналітичній системі Державної служби зайнятості України, в порядку обміну інформацією було зроблено електронний запит до Єдиного державного реєстру страхувальників.

Згідно отриманої інформації, між ОСОБА_1 та ТОВ «Євроасистанс» 13.11.2013 було укладено договір цивільно-правового характеру, дані щодо припинення договору відсутні.

Оскільки ОСОБА_1 не було надано документів, які підтверджують припинення договору цивілвнор-правового характеру укладеного з ТОВ «Євроасистанс», 01.04.2020 прийнято рішення про відмову у наданні статусу безробітного відповідро до пп. 1 п. 23 Порядку № 792 у зв`язку з відсутністю на дату прийняття рішення про надання статусу безробітного документів, зазначених у пунктах 17 і 18 цього порядку.

Суд зазначає, що відповідно до відомостей з Пенсійного фонду України будь-які податки і збори по цивільно-правовому договору з ТОВ «Євроасистенс» на користь позивача не сплачувалися.

Також слід зазначити, що у період з 24.06.2013 по 18.06.2014, позивач вже перебував на обліку в Чернігівському міському центрі зайнятості і йому виплачувалася допомога по безробіттю.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частин 1-3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розглянувши адміністративну справу в межах позовних вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність рішення Чернігівського міського центру зайнятості про відмову у наданні статусу безробітного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд вказує, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Отже, під дискреційним повноваженням слід розуміти таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

В даному випадку питання щодо надання статусу безробітного віднесено до компетенції відповідача - Чернігівського міського центру зайнятості та приймається ним на основі адміністративного розсуду. У зв`язку з чим, суд зобов`язує Чернігівський міський центр зайнятості повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу безробітного від 19.03.2020, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівського міського центру зайнятості про відмову у наданні статусу безробітного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Чернігівський міський центр зайнятості повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу безробітного від 19.03.2020, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського міського центру зайнятості (вул. Попудренка, 14, м. Чернігів, 14017, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 06 липня 2020 року.

Суддя О.В. Заяць