Справа № 640/17277/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року м. Київ №640/17277/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства «Енергетичні технології»
до Державного реєстратора Аврамченко Сніжани Сергіївни Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держаної адміністрації); Головного територіального управління юстиції у м. Києві; Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
провизнання протиправним та скасування рішення

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Публічне акціонерне товариство «Енергетичні технології» (далі також - позивач, ПАТ «Енергетичні технології») з позовом до державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Аврамченко Сніжани Сергіївни та до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправним і скасування рішення, в якому просило визнати протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Аврамченко Сніжани Сергіївни індексний номер 15510659 від 02.09.2014 з моменту його прийняття та скасувати запис про обтяження за номером 6858469, внесений 02.09.2014 у спеціальний розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 19.09.2019 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Ухвалою суду від 19.10.2019 задоволено клопотання представника позивача про залучення до участі в справі співвідповідачем Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Позовні вимоги вмотивовано тим, що на підставі підробленого судового рішення - ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 22.08.2014 у справі №2-9795/13 державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Аврамченко С.С. прийнято рішення за індексним номером 15510659 від 02.09.2014 та внесено у спеціальний розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження за номером 6858469. Такі дії свідчать про порушення державним реєстратором статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» в редакції, чинній на час вчинення реєстраційної дії, згідно з якою державний реєстратор повинен був:

1) прийняти і перевірити документи, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрації заяви;

2) встановити факт відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняти рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) надати витяг з Державного реєстру прав про зареєстровані прав та/або їх обтяження.

Відповідно до статті 24 вищевказаного Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Державний реєстратор не перевірила достовірність судового рішення, поданого заявником для державної реєстрації прав та обтяжень та прийняв протиправне рішення про державну реєстрацію, що призвело до порушення прав позивача щодо користування і розпорядження належним йому майном.

Відповідач - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві надало суду відзив, в якому зазначило, що державний реєстратор станом на час прийняття оскаржуваного рішення діяла в межа визначених законом повноважень та відповідно до закону. З огляду на подані документи підстав для відмови щодо здійснення реєстраційних дій у державного реєстратора не було. Обов`язок під час вчинення реєстраційної дії використовувати відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, що відкриті для загального доступу на офіційному веб-порталі судової влади, щодо наявності в реєстрі електронної копії такого рішення, виник у державних реєстраторів лише з 14.09.2016 після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №594 «Про внесення змін до пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто вже після прийняття оскаржуваного рішення.

Водночас відповідач звернув увагу, що на підставі підпункту 3 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 26.11.2015 №834-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві виконувало функції і повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень до 30.04.2016 і після цієї дати втратило вказані повноваження.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 14.04.2016 №319/319 «Про утворення Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26.04.2016 №261 «Про затвердження Положення про Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» функції і повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у місті Києві з 01.05.2016 виконує Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

При цьому державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Аврамченко С.С. на підставі наказу Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 29.04.2016 №1213/03 звільнена з посади державного реєстратора 29.04.2016.

Позивач надав суду відповідь на вказаний відзив на позовну заяву, в якому підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач - Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у відзиві на позовну заяву просив суд вирішити спір на підставі наявних в адміністративній справі матеріалів та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Названий Департамент не заперечував виконання з 01.05.2016 повноважень та функцій у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у м. Києві, однак, не є правонаступником Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Оскільки Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не вчиняв стосовно позивача жодних дій та не порушував його права та інтереси, за захистом яких позивач вернувся до суду, тобто між ними відсутні правовідносини щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, то в даному випадку Департамент є неналежним відповідачем. При цьому Департамент вказав, що у разі задоволення позовних вимог щодо скасування записів та звернення позивача з відповідним рішенням та документами до будь-якого суб`єкта державної реєстрації з метою скасування записів про державну реєстрацію прав, законодавством України передбачено обов`язок останнього внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування державної реєстрації прав.

З урахуванням викладеного Департамент також просив у разі задоволення позову не покладати на нього обов`язок відшкодування позивачу понесених ним судових витрат.

У відповіді на вищевказаний відзив позивач повторно виклав свої доводи стосовно необхідності задоволення позову, наполягав на його задоволенні.

У ході судового розгляду справи в судовому засіданні позивач та представник відповідача - Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підтримали свої доводи, викладені письмово.

Відповідач - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві просило розгляд справи в судовому засіданні здійснювати без участі його представника та в задоволенні позову відмовити.

Відповідач - Державний реєстратор Аврамченко Сніжана Сергіївна не скористалась правом на подання відзиву та до суду не прибула.

Заслухавши учасників справи в судовому засіданні, ознайомившись із матеріалами справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Як вбачається зі змісту наявної в матеріалах справи Інформаційної довідки від 20.05.2019 №167264179 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Аврамченко С.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 15510659 від 02.09.2014 у спеціальний розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис за номером 6858469 про обтяження у виді арешту на все нерухоме майно ПАТ «Енергетичні технології».

Підставою для прийняття такого рішення державного реєстратора вказано ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22.08.2014 у справі №2-9795/13.

09.08.2019 позивач звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із запитом №09/08 про надання інформації стосовно надання інформації щодо судових справ, у яких були відкриті провадження, де стороною було ПАТ «Енергетичні технології» (ідентифікаційний номер 30223172), та які розглядалися Шевченківським районним судом міста Києва з 2011 року по теперішній час.

Листом від 15.08.2019 №01-20/180/2019/К-301 Шевченківський районний суд міста Києва повідомив позивача, що в базі даних автоматизованої системи документообігу Шевченківського районного суду м. Києва, починаючи з 01.01.2011 та станом на 15.08.2019, за параметрами пошуку «Учасник справи - юридична особа» ПАТ «Енергетичні технології» будь-яких судових справ за участю зазначеної юридичної особи не виявлено.

Уважаючи протиправним рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 15510659 від 02.09.2014, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із такого.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-ІV), постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які підлягають застосуванню судом в редакції, чинній станом на час вчинення державним реєстратором реєстраційних дій.

Закон №1952-ІV визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

За змістом статті 2 Закону №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав (частина перша статті 3 Закону №1952-ІV).

Згідно з частиною першою статті 4 цього Закону обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Загальний перелік повноважень державного реєстратора прав на нерухоме майно закріплено у статті 9 Закону №1952-ІV.

Так, згідно з частиною другою цієї статті державний реєстратор, поміж іншого:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

-відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

-відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

-відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

-наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

-наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

При цьому, згідно з частиною четвертою вищевказаної статті Закону №1952-ІV державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1952-ІV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов`язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (частина друга статті 15 зазначеного Закону).

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (частина четверта статті 15 Закону №1952-ІV).

Нормами частин першої, третьої і дев`ятої статті 16 Закону №1952-ІV передбачено, що заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом.

Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку. У разі подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подаються оригінали електронних документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, або електронні копії оригіналів документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, виготовлені шляхом сканування таких документів у паперовій формі.

Загальний перелік документів, на підставі яких держаним реєстратором проводиться реєстрація прав та обтяжень наведений у статті 19 Закону №1952-ІV, серед них в тому числі - рішення судів, що набрали законної сили, ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно зі статтею 26 Закону №1952-ІV записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень (частина друга статті 24 Закону №1952-ІV).

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена (частина четверта статті 24 Закону №1952-ІV).

Крім того, станом на час виникнення спірних правовідносин процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедура взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначалася Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок №868), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868.

За змістом пунктів 36-37 Порядку №868 для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, поміж яких є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.09.2014 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві звернувся ОСОБА_1 із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яку зареєстровано за №15508004, і до якої були додані:

- копія паспорту та ідентифікаційного номера ОСОБА_1 ;

- ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 22.08.2014 у справі №2-9795/13 (провадження №2/2610/863/2014) за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергетичні технології про стягнення матеріальної шкоди», відповідно до якої накладено арешт на нерухоме майно Публічного акціонерного товариства «Енергетичні технології», ідентифікаційний код 30223172, адреса місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, Львівська площа, 8б.

За змістом статті 17 Закону№1952-ІV відповідальність за правдивість інформації, поданих для державної реєстрації прав та їх обтяжень, несе заявник.

Згідно з приписами указаного Закону в редакції, що діяла станом на час виникнення спірних правовідносин, державний реєстратор не був наділений повноваженнями встановлювати факт підробки документів, поданих для державної реєстрації.

Обов`язок державного реєстратора здійснювати реєстраційні дії на підставі рішень судів, отриманих виключно у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником, був встановлений законодавцем пізніше. Так, Закону №1952-ІV був доповнений статтею 31-1 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» від 06.10.2016 №1666-VIII (далі - Закон №1666-VIII), що набув чинності з 02.11.2016 (тобто, вже після виникнення спірних правовідносин).

Нормами частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1666-VIII визначений порядок дій державного реєстратора прав на нерухоме майно при проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень.

Зокрема, пп.1 частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» даного Закону передбачено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами.

У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №594 «Про внесення зміни до пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено обов`язок використання державним реєстратором під час вчинення реєстраційної дії відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, що відкриті для загального доступу на офіційному веб-порталі судової влади, щодо наявності в Реєстрі електронної копії такого рішення, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами.

У той же час, як вбачається з листа Шевченківського районного суду м. Києва від 15.08.2019 №01-20/180/2019/К-301 в базі даних автоматизованої системи документообігу, починаючи з 01.01.2011 та станом на 15.08.2019, за параметрами пошуку «Учасник справи - юридична особа» та ПАТ «Енергетичні технології» будь-яких судових справ за участю зазначеної юридичної особи не виявлено.

З огляду на викладене суд погоджується з доводами позивача про відсутність підстав для визнання документально підтвердженим факту існування ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 22.08.2014 у справі №2-9795/13 (провадження №2/2610/863/2014), отже, вказане судове рішення, ідентифіковане державним реєстратором під час проведення державної реєстрації прав та обтяжень як судове рішення, не могло бути законною підставою для прийняття рішення про таку державну реєстрацію, що свідчить про протиправність такого рішення та є підставою для його скасування.

За змістом частини четвертої статті 26 Закону №1952-ІV в чинній редакції у разі скасування рішення державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «б» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону (скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав), державний реєстратор чи посадова особа територіального органу Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «б» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) вносить відомості про скасування відповідного рішення до Державного реєстру прав та відновлює розгляд відповідної заяви.

Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 №484 у новій редакції, передбачено, що зміни до записів Державного реєстру прав, записи про скасування державної реєстрації прав, записи про скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав вносяться до Державного реєстру прав та записи Державного реєстру прав скасовуються виключно на підставі рішення державного реєстратора.

Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється за заявою особи, заінтересованої у внесенні відповідних записів, а також у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При цьому, запис про речові права та їх обтяження, про суб`єктів таких прав, який існував до набуття, зміни чи припинення речових прав на нерухоме майно або їх обтяжень, зберігається у Державному реєстрі прав.

У Державному реєстрі прав під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасована, у разі їх наявності в Державному реєстрі прав.

У разі ж коли в Державному реєстрі прав відсутні записи про речові права, їх обтяження, що підлягають автоматичному поновленню, а відомості про такі речові права, їх обтяження, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, містяться у реєстрах (кадастрах), поновлення записів про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором шляхом внесення з відповідних реєстрів (кадастрів) відомостей про такі права, обтяження, передбачених пунктами 30-32 цього Порядку.

З урахуванням викладеного, у разі набрання даним судовим рішенням законної сили позивач не позбавлений права на звернення до відповідного органу державної реєстрації із заявою про скасування запису про державну реєстрацію, внесеного на підставі рішення державного реєстратора, скасованого в судовому порядку.

Обов`язок щодо скасування реєстраційного запису, внесеного на підставі рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень, скасованого в судовому порядку, є законодавчим обов`язком відповідного органу державної реєстрації, в тому числі й Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у разі звернення до нього позивача з відповідним рішенням суду, яке набрало законної сили.

У зв`язку з цим суд вважає, що вимога позивача про скасування запису про обтяження за номером 6858469, внесеного 02.09.2014 у спеціальний розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є передчасною, а тому задоволенню судом не підлягає.

Відтак, позовні вимоги ПАТ «Енергетичні технології» є частково обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення судом.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки саме з Інформаційної довідки від 20.05.2019 №167264179 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, позивач дізнався про порушення своїх прав внаслідок прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення індексний номер 15510659 від 02.09.2014, то причини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом 11.09.2019 є поважними.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 921,00 грн., що підтверджується квитанцією від 09.08.2019 №ПН502.

Ураховуючи часткове задоволення судом позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір підлягає йому відшкодуванню в розмірі 960,50 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у м. Києві, з яким у відносинах публічної служби перебувала державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Аврамченко Сніжана Сергіївна, якою було прийнято оскаржуване рішення.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Енергетичні технології» задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Аврамченко Сніжани Сергіївни про державну реєстрації прав та їх обтяжень від 02.09.2014 з індексним номером 15510659.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити здійснені Публічним акціонерним товариством «Енергетичні технології» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8Б, адреса для листування: 04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 25Б) документально підтверджені судові витрати у розмірі 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят гривень 50 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції в м. Києві (, адреса: 01001, м. Київ, провул. Музейний, 2-Д)

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко