Справа № 640/15123/20
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

08 липня 2020 року м. Київ № 640/15123/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову

за позовомОСОБА_1
доЦентрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області
провизнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 18 червня 2020 року про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби в Київській області від 19 вересня 2018 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 .

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення адміністративного позову, в якому просить суд зупинити дію рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 18 червня 2020 про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби в Київській області від 19 вересня 2018 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , до вирішення спору по суті.

В обґрунтування вказаної заяви позивачем наголошено на тому, що дії органу ДМС України щодо скасування рішення від 19 вересня 2018 року про оформлення громадянства України позивача містять комплекс заходів, а, отже, у разі подальшого впровадження та оформлення результатів до ухвалення судом рішення у даній адміністративній справі, матиме місце небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, зокрема, позивача позбавлено паспорту, що зумовлю відсутність захисту та невизначеність правового статусу його в Україні та свободи пересування, а головне можливість видворення позивача з території України, значно ускладнить захист його порушених прав.

Розглядаючи клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до приписів частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

На підставі наведених вимог Кодексу адміністративного судочинства України розгляд поданої заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення адміністративного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно зі статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Слід одразу зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Зокрема, ЄСПЛ у своїй практиці (наприклад, справа Будров проти Росії, Immobiliare Saffy v.Italy ) зазначає, що право на звернення до суду, гарантоване ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби правова система країн-учасниць Конвенції не передбачала б захисту права на виконання судового рішення. І саме інститут забезпечення позову захищає сторону, яка зазнала збитків та звернулась до суду, від невиконання судового рішення, яке набрало законної сили.

За жодних умов заходи забезпечення позову не можуть бути використані як санкція для відповідача або як спосіб примусити відповідача діяти певним чином під загрозою заподіяння збитків шляхом вжиття заходів забезпечення позову, а також не можуть бути наслідком зловживання позивачем своїми правами на шкоду відповідачеві з санкціонованого дозволу суду.

Застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем.

Необхідно акцентувати увагу на тому, що заходи забезпечення адміністративного позову мають бути співмірними заявленим позовним вимогам. У даному випадку співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Так, в обґрунтування поданої заяви позивачем наголошено, що дії органу ДМС України щодо скасування рішення від 19 вересня 2018 року про оформлення громадянства України позивача містять комплекс заходів, а, отже, у разі подальшого впровадження та оформлення результатів до ухвалення судом рішення у даній адміністративній справі, матиме місце небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, що зумовить відсутність захисту та невизначеність правового статусу його в Україні, а обмеження свободи пересування позбавить можливості належного захисту порушеного права, зокрема, позивача позбавлено паспорту, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи обставини, викладені у заяві про забезпечення позову, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову дійсно може призвести до того, що до ухвалення рішення у даній справі існує об`єктивний ризик настання негативних та неповоротних наслідків, а саме, повернення позивача до країни походження, що у свою чергу, може унеможливити у майбутньому виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд звертає увагу на положення пункту 2 частини першої статті 2 Закону України «Про громадянство України», згідно з якими законодавство України про громадянство ґрунтується, зокрема, на такому принципі як запобігання виникненню випадків безгромадянства.

Також, слід зазначити, що у відповідності до частини четвертої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Суд погоджується з доводами позивача щодо необхідності та достатності підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 18 червня 2020 року про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби в Київській області від 19 вересня 2018 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 640/15123/20.

У контексті наведеного суд зазначає, що визначений даною ухвалою суду спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених позовних вимог. При цьому, правомірність оскаржуваного рішення буде перевірена за наслідками розгляду по суті адміністративної справи.

Керуючись положеннями ст.ст. 150, 151, 153, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва

У Х В А Л И В:

1. Заяву позивача про забезпечення адміністративного позову - задовольнити.

2. Зупинити дію рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 18 червня 2020 про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби в Київській області від 19 вересня 2018 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 640/15123/20.

3. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

5. Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

6. Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 08 липня 2023 року.

Стягувач: ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Боржники:

Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області

(02152, місто Київ, вулиця Березняківська, 4-А, )

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В. Аверкова