Справа № 335/7387/18(2-а/335/247/2018)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2020 року м. Дніпросправа № 335/7387/18(2-а/335/247/2018)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області

на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25 жовтня 2018 року

у справі №335/7387/18(2-а/335/247/2018)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області

про визнання протиправною та скасування постанови серії ПН №137570 від 20.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2018 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в якому просив скасувати постанову ПН МЗП №137570 від 20.06.2018 р. про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проживав на території України на час винесення спірної постанови на законних підставах, винесення оскаржуваної постанови вважає порушенням його права та законних інтересів, оскільки її винесено без законних підстав та повного з`ясування обставин, які призвели до складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення, без оцінки доказів.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25 жовтня 2018 р. у справі № 335/7387/18(2-а/335/247/2018) адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії ПН №137570 від 20.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення - задоволено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем під час прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності не досліджено та не встановлено всіх обставин по справі про адміністративне правопорушення, що свідчить про незаконність прийнятої постанови.

Не погодившись з рішенням суду, Управлінням Державної міграційної служби України в Запорізькій області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2018 р. у справі № 335/7387/18(2-а/335/247/2018), як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що постанова прийнята в порядку та у спосіб передбачені законом, за наявності законних підстав, а саме за умови що довідка про дозвіл на проживання на території України позивача скасована.

Апеляційна скарга відповідача по даній справі призначена до розгляду 18.01.2019 року, однак у зв`язку з оскарженням Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 року до касаційної інстанції, розгляд скарги став можливим лише після повернення адміністративної справи в червні 2020 року.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання з`явилась представник заявника апеляційної скарги, яка підтримала правову позицію відповідача щодо скасування рішення суду, зазначила про законність та обґрунтованість дій відповідача при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення. Просила скасувати рішення суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, позивач є громадянином Королівства ОСОБА_3 та перебував на території України на підставі тимчасової посвідки на право проживання на території України, строком дії до 01.10.2018 року. Дана посвідка отримана позивачем 17.11.2014 року строком до 01.08.2017 року, та у подальшому продовжена до 01.10.2018, про що свідчить штамп в паспорті громадянина Королівства Марокко.

Наказом №82-06-У від 31.10.2017 року позивача ОСОБА_2 відраховано з Університету імені Альфреда Нобеля, у зв`язку із закінченням навчання.

Рішенням, затвердженим заступником начальника УДМС України в Запорізькій області від 20.02.2018 року, скасовано посвідку на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_1 , видану гр. ОСОБА_4 (термін дії якої продовжено до 01.10.2018 року).

20.06.2018 р року головним спеціалістом УДМС України в Запорізькій області Стойчевим О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЗП № 137570, відповідно до якого ОСОБА_2 , громадянин Королівства ОСОБА_3 , проживає без документів на право проживання на території України, тобто за недійсною посвідкою на тимчасове проживання, яка скасована УДМС України в Запорізькій області 20.02.2018 року, та ухиляється від виїзду з території України.

20.06.2018 року начальником УДМС України в Запорізькій області Харіною О.Л. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МЗП № 137570 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 гривень, на підставі вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення від 20.06.2018 року.

Не погодившись з винесено постановою позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції послався на те, що відповідачем не надано доказів обізнаності позивача щодо факту скасування посвідки на тимчасове проживання на території України.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чиє підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.203КпАП України передбачена за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачена законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

З огляду на те, що матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів того, що ОСОБА_2 отримував рішення відповідача про скасування посвідки на тимчасове проживання або в будь-який інший спосіб був сповіщений про дану обставину, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того , що відповідачем не встановлено умисної вини вчинення адміністративного правопорушення позивачем, що є обов`язковою ознакою для застосування заходів адміністративного стягнення. Відсутність доказів повідомлення позивача про скасування його посвідки на тимчасове проживання, унеможливлює застосування до позивача санкції за перебування на території України без законних підстав, оскільки про незаконність свого перебування позивач не був обізнаний.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставин справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення і не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2018 р. у справі № 335/7387/18(2-а/335/247/2018) - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2018 р. у справі № 335/7387/18(2-а/335/247/2018) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко