Справа № 212/1985/20
Суддя: Козлов Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/1985/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Козлова Ю.В., за участю секретаря судового засідання Курбаскової Ю.О. у відсутність сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектору батальйону 1 роти 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Кайтанюк Дениса В`ячеславовича, третя особа на стороні відповідача Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до інспектора УПП Кайтанюка Д.В. та просить суд скасувати постанову серії ЕАК № 2193889 від 04 березня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП, посилаючись відсутність доказів вчинення ним вказаного правопорушення та порушення процедури розгляду справи. В обґрунтування позову зазначив, що 04 березня 2020 року на автодорозі Н-11 Дніпро - Миколаїв, поблизу стаціонарного поста патрульної поліції, він був зупинений інспектором ОСОБА_2 , який повідомив, що ним було перевищено встановлене обмеження швидкості руху на 29 км/год., оскільки при під`їзді до стаціонарного посту поліції встановлено дорожній знак 3.99 (50 км), тому порушено п.12.10 ДПР та ч.1 ст.122 КУпАП. Інспектор поліції ОСОБА_2 пояснив, що порушення перевищення позивачем швидкості руху зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam tc 00582. Наданий на вимогу позивача фотознімок, на якому зафіксовано автомобіль, візуально схожий на автомобіль «Skoda oktavia», яким він керував, однак поряд знаходились інші транспортні засоби, тому позивач наполягає на тому, що є велика імовірність фіксування швидкості руху іншого автомобіля. ОСОБА_1 не погоджується з винесеною постановою, вважає що не порушував вимоги ПДР України, тому просить постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Ухвалою суду від 23 березня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 29 квітня 2020 року розгляд справи відкладено, в зв`язку з неявкою відповідача та представника третьої особи та відсутністю підтвердження тримання ними судових документів.

До суду надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені належним чином. Правом подання відзиву даний відповідач не скористався.

Вказане згідно зі ст. 205 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК № 2193889 від 04.03.2020 року, ОСОБА_1 , 04.03.2020 о 07:29:52 годині, керував транспортним засобом «Skoda Оktavia» д.з. НОМЕР_1 в Дніпропетровській області Криничанському районі, по автодорозі М-0,152 км, траса Е-30152 км, зі швидкістю 79 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 29 км/год., чим порушив вимоги знаку 3.39 ПДР обмеження швидкості 50 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam tc 00582, чим порушив п.12.10 ПДР, за що притягнутий до відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосована санкція у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 № 1395 (далі - Інструкція).

Пунктом 4 Інструкції передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Відповідно до абз.2 п.5 Інструкції поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

З аналізу зазначених норм вбачається відсутність обов`язку поліцейського складати протокол у випадку вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Суд зауважує, що, враховуючи приписи п.5 Інструкції, а також вчинення заявником адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, дії відповідача 3 щодо винесення виключно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності без складення відповідного протоколу є правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно приписів пункту 2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП вбачається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Тому, суд відхиляє доводи позивача, із посиланням на вищевказане рішення Конституційного Суду України, щодо незаконності розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Позаяк, законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.

Вказана права позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12 березня 2018 року по справі №751/6165/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, враховується судом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Нормами ч.2 ст.70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами першою, другою статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами. Разом з тим, положення даної статті вказує на те, що належними доказами можуть бути також показання технічних засобів та приладів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Таких чи інших переконливих доказів вини позивача, відповідачем суду надано не було.

Відповідач ОСОБА_2 та представник ДПП не скористались своїм правом надання відзиву, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України ними не надано доказів, фото- та відеоматеріалів за допомогою яких зафіксовано порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , на підставі яких він був притягнутий до відповідальності та які спростовують пояснення та заперечення позивача.

В силу принципу презумпції невинуватості діючого в адміністративному праві всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Оскільки, відповідач не надав суду доказів у підтвердження правомірності свого рішення, за таких обставин суд приходить до висновку про необхідність визнати рішення відповідача протиправним та скасувати постанову від 04 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 134, 139, 243-246,286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектору батальйону 1 роти 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Кайтанюк Дениса В`ячеславовича, третя особа на стороні відповідача Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити частково.

Постанову від 04.03.2020р. серії ЕАК № 2193889 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП - закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня його проголошення. У разі застосування судом частини четвертої статті 243 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Ю. В. Козлов