Справа № 200/12911/19-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про продовження розгляду адміністративної справи

09 липня 2020 р. Справа №200/12911/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича ознайомившись адміністративною справою за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 )

до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 13)

про визнання протиправними дій, рішення та бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, відповідно до якого просила суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не поновлення пенсії, визнати протиправним та скасувати рішення від 28.07.2019 року про відмову у поновленні пенсії, направлене листами від 06.09.2019 року та 24.09.2019 року та зобов`язати відповідача провести поновлення виплати пенсії з 07.10.2009 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року по справі №200/12911/19-а позовну заяву ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині зобов`язання відповідача провести поновлення виплати пенсії з 07.10.2009 року по 03.04.2017 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходу залишено без розгляду.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року по справі №200/12911/19-а адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасувано рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 28.07.2019 року про відмову в поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 ; зобовязано Покровське об`єднанане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 04.04.2017 року; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок; в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі №200/12911/19-а задоволено; скасовано ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року та направлено адміністративну справу №200/12911/19-а до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

06 липня 2020 року адміністративна справа № 200/12911/19-а засобами поштового зв`язку надійшла до Донецького окружного адміністративного суду.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 липня 2020 року, справу передано на розгляд судді Кониченку Олегу Миколайовичу.

Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши обставини справи, суд зазначає наступне.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, остання підписана та подана до суду адвокатом Меламедом В.Б., яким на підтвердження повноважень на підписання цієї позовної заяви додано до позову: копію документа №013/2017, відповідно до якого нотаріус, ОСОБА_2 , підтверджує, що перед ним в його офісі (Держава Ізраїль, Рішон АДРЕСА_3 ) постала ОСОБА_1 , особа якого посвідчена українським паспортом НОМЕР_1 виданим 09.10.2012 року органом видачі 2ІSR та посвідченням особи № 312910649 від 01.08.2006 року відділенням МВС в м. Натанії і підписав за своєю доброю волею документ, що додається до даного посвідчення, і позначений літерою А, в підтвердження зазначеного нотаріус засвідчує підпис вказаної особи і завіряє своїм підписом та печаткою, також надано копію документа апостилю, проставленого на окремому аркуші, переклад якого засвідчений підписом та печаткою нотаріуса Меламед ОСОБА_3 , в якому зазначено, що документ підписаний нотаріусом ОСОБА_4 та скріплений печаткою цього нотаріуса в мировому суді міста Рішон Ле-Ціона 16.01.2017 року особою, призначеною для цього Міністром Юстиції у відповідності до Закону про нотаріусів 1976 року (особа не зазначена), порядковий номер 1074, печатка Мировой суд у м. Рішон Ле-Ціоні.

В позовній заяві вказано адресу позивача - Ізраїль АДРЕСА_2 .

Також позивачем в позовній заяві вказано адресу для листування - пр-т Соборний, 160, оф. 10.23, м. Запоріжжя, 69005.

Разом з тим, в позовній заяві позивач не зазначає, якими доказами підтверджується, що вона зареєстрована, перебуває або знаходиться за вказаними адресами станом на дату звернення до суду з даним позовом та станом на теперішній час. При цьому, вказані дані мають суттєве значення для належного сповіщення позивача про розгляд судової справи та забезпечення його явки в судове засідання.

Частиною 1 ст. 59 КАС України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 59 КАС України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Частиною 4 цієї статті встановлено, що довіреність фізичної особи на ведення справи в адміністративному суді посвідчується нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності.

Згідно з статтею 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Для вчинення будь-яких нотаріальних дій, у тому числі, і для засвідчення вірності перекладу та вірності копій, документи, які складено за кордоном, повинні прийматися нотаріусами за умови їх легалізації або проставляння апостилю, якщо інше не передбачено міжнародними договорами.

Існує два способи засвідчення: консульська легалізація та проставлення апостилю.

Легалізація документів та/або проставлення апостилю - це процес підтвердження походження документів. Як апостиль, так і легалізація підтверджують справжність підпису особи, що засвідчила документ.

Апостиль ставиться для використання документів в країнах, які підписали Гаазьку конвенцію, яка була прийнята в 1961 році, згода на обов`язковість якої надана Законом України від 10.01.2002 р. «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» та вступила в силу в Україні в 2003 році.

Згідно із статтею 1 Гаазької конвенції, ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Отже, у силу приписів пункту d частини 2 статті 1 Гаазької конвенції довіреність, видана особою приватного права, є офіційним документом та на неї поширюються вимоги цієї конвенції.

Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостилю компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Згідно з положеннями Конвенції, документ, на якому проставлено апостиль, не потребує ніякого додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці Конвенції.

Відповідно до статті 4 Конвенції передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Таким чином, для цілей прийняття документа, складеного в Державі Ізраїль та звільнення його від процедури консульської легалізації, він повинен містити апостиль або бути скріпленим з апостилем.

Крім того, відповідно до п.13 Правил проставлення апостилю на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, затверджених Наказом Міністерства закордонних справ України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства юстиції України від 05.12.2003 р. № 237/803/151/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2003 року за № 1151/8472, апостиль проставляється у формі відбитка штампа, візуалізації на папері апостилю, сформованого за допомогою програмних засобів ведення Реєстру у формі електронного документа, або візуалізації на папері апостилю, сформованого за допомогою інформаційної системи. Розмноження та копіювання (фотокопіювання) апостилю не дозволяється.

У разі проставлення апостиля на окремому від документа аркуші документ і аркуш з апостилем скріплюються шляхом прошивання ниткою (стрічкою) білого або червоного кольору в спосіб, який унеможливлює їх роз`єднання без пошкодження аркуша, та засвідчуються підписом і печаткою посадової особи компетентного органу. Кількість скріплених аркушів підтверджується підписом посадової особи, яка проставляє апостиль.

На аркуші з апостилем проставляється печатка компетентного органу так, щоб одна її частина була на аркуші з апостилем, а інша на останній сторінці документа.

Разом з тим, додана до адміністративного позову копія довіреності на підтвердження повноважень Вадима ОСОБА_5 діяти від імені ОСОБА_1 містить фотокопію апостилю на окремому аркуші, у той час як пунктом 13 Правил чітко визначено, що не дозволяється розмноження та копіювання (фотокопіювання) апостиля.

Крім того, кількість скріплених аркушів довіреності з апостелем не підтверджена підписом посадової особи, яка проставляла апостиль, а засвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу та не містить печатку компетентного органу так, щоб одна її частина була на аркуші з апостилем, а інша на останній сторінці документа.

Таким чином, з фотокопії апостилю та безпосередньо з її змісту неможливо встановити документ, на якому він був проставлений або якого він стосується.

Отже, позивачу слід надати належним чином посвідчену довіреність на представництво його інтересів в суді ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1-3, 9, 10 ст. 79 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не визначено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Відповідно до ч.ч. 3-9 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Суд може витребувати докази також до подання позову в порядку, встановленому статтями 114-117 цього Кодексу.

Суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану особу.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне витребувати у позивача докази на підтвердження реєстрації (перебування/знаходження) позивача за адресою, вказаною в позовній заяві та наданням належним чином оформленого документа на підтвердження повноважень Меламед В.Б. апостиля.

На підставі викладеного, керуючись статтею 5, 6, 12, 257-263, 349 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити розгляд адміністративної справи № 200/12911/19-а за позовною заявою ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, рішення та бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії.

Призначити справу №200/12911/19-а до судового засідання на «03» серпня 2020 року о 15 год. 00 хв., у приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за адресою: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 1.

Адміністративна справа розглядатиметься Донецьким окружним адміністративним судом у складі судді Кониченко О.М. одноособово.

Витребувати у позивача:

- докази на підтвердження реєстрації (перебування/знаходження) позивача за адресою, вказаною в позовній заяві;

- належним чином оформлений документ на підтвердження повноважень Меламед В.Б. апостиля.

Витребувані документи позивачу надати до суду до 09 год. 00 хв. 03 серпня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, за сторінкою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки ://court.gov.ua/).

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко