Справа № 496/356/20
Суддя: Буран В. М.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/356/20
Провадження № 2-а/496/9/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

за участю:

секретаря Дигуляр А.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Лєхова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції України в Херсонській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги: інспектор СРПП Білозерського ВП ХМУ ГУНП в Херсонській області, старший лейтенант поліції Номеровський Вадим Олександрович про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по ній, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - С.В. Лєхов звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення серії ДП № 312605 в справі про адміністративне правопорушення, відповідно якої ОСОБА_1 було визнано винним за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме 13.12.2019 року о 11 год. 10 хв. на 39 км. а/д Т1501 Миколаїв-Станислав-Білозерка Херсонської області, Білозерський р-н., т/з MAN TGA 26430 KEL blek р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 перевозив вантаж, який перевищує величенну визначену технічними характеристиками зазначеного т/з, чим водій порушив п. 22.1 ПДР України.

В обґрунтування своєї позиції позивач стверджує, що постанова серії ДП № 312605, винесена інспектором СРПП Білозерського ВП ХМУ ГУНП в Херсонській області, старшим лейтенантом поліції Номеровським В.О. є неправомірною та підлягає скасуванню в порядку ст. 247 КУпАП у зв`язку з тим, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову.

Представник позивача Половенко ОСОБА_2 - С.В. Лєхов просив визнати дії інспектора протиправними та скасувати постанову.

Відповідач представник Головного Управління національної поліції України в Херсонській області у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Повідомлявся належним чином про, що свідчить почтове повідомлення з особистим підписом адресата про отримання відправлення. Відзив у встановлений строк не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги: інспектор СРПП Білозерського ВП ХМУ ГУНП в Херсонській області, старший лейтенант поліції Номеровський Вадим Олександрович в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. У своїх поясненнях наданих суду, інспектор СРПП Білозерського ВП ХНУ ГУНП в Херсонській області Номеровський В.О. стверджує, що підставою зупинки т/з під керуванням ОСОБА_1 стало порушення п. 9.8 ПДР України, та враховуючи малозначність правопорушення, ОСОБА_1 отримав усне зауваження. Однак, після перевірки наданої водієм документації на вантаж, було встановлено, що вантаж значно перевищу допустиму норму, що є порушенням п. 22.1 ПДР України.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення учасників справи, дослідивши представлені суду письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, належну правову оцінку, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.12.2019 інспектором СРПП Білозерського ВП ХМУ ГУНП в Херсонській області, старшим лейтенантом поліції Номеровським В.О. було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення серії ДП № 312605 в справі про адміністративне правопорушення, відповідно якої ОСОБА_1 було визнано винним за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме 13.12.2019 року о 11 год. 10 хв. на 39 км. а/д Т1501 Миколаїв-Станислав-Білозерка Херсонської області, Білозерський р-н., т/з MAN TGA 26430 KEL blek р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 перевозив вантаж, який перевищує величенну визначену технічними характеристиками зазначеного т/з, чим водій порушив п. 22.1 ПДР України.

Згідно з п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (далі за текстом «ПДР»), маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Частиною 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ № 30 від 18.01.2001 року, встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Як передбачає ст. 222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції входить розгляд справ про адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до п. 1 ст. 1 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В даному випадку підставою для зупинки позивача стало порушення п. 22.1 ПДР України.

При притягненні особи до адміністративної відповідальності в тому числі за ч. 1 ст. 121 КУпАП, органи поліції керуються також, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 (надалі за текстом Інструкція), затвердженою Міністерства внутрішніх.

Відповідно п. 4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу, до таких відноситься ч. 1 ст. 121 КУпАП та згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції, постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п. 5 Розділу ІІІ Інструкції - поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до положень статті 283 КУпАП працівником поліції було складено постанову про адміністративне правопорушення із зазначенням усіх необхідних елементів, а саме: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Розділом VIII Інструкції визначенні особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 121 КУпАП.

Контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, здійснюється поліцейським шляхом візуального (органолептичного) огляду елементів систем та механізмів такого транспортного засобу та/або перевірки їх працездатності і справності за допомогою спеціальних пристроїв (приладів), які сертифіковані та пройшли повірку відповідно до вимог, передбачених правилами, нормами та стандартами у сфері безпеки дорожнього руху.

Під час здійснення контролю за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, поліцейському забороняється безпосередньо втручатися в складові частини транспортного засобу, які перевіряються, а саме частково або повністю розбирати, регулювати або замінювати їх.

Поліцейський, який здійснює контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, у разі наявності технічної можливості застосовує під час контролю технічні прилади та засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису.

У разі застосування спеціальних пристроїв (приладів) за результатами контролю за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, поліцейський складає Акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання (далі - Акт відповідності) (додаток 8) у двох примірниках, один з яких вручається водієві транспортного засобу.

Як встановлено матеріалами справи та вислухавши позивача по справі, ОСОБА_1 категорично не згоден із винесеною відносно нього постановою про накладання адміністративного стягнення серії ДП № 312605 так, як вважає, що не скоював порушень п. 22.1 ПДР України, не перевантажував автомобіль. Його було зупинено під час руху в пункт призначення, документи на вантаж не перевірили, на ваги автомобіль не ставили, так як їх там не було. Таким чином, без встановленої маси вантажу, та фіксації цієї ваги належним чином, постанова є такою, що винесена неправомірно, склад правопорушення відсутній.

Як вказав інспектор у своїх поясненнях, які не підтвердженні жодними доказами, після перевірки наданої водієм документації на вантаж (накладної), ним було встановлено, що вантаж значно перевищу допустиму норму, що, що є порушенням п. 22.1 ПДР України.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 72 КАС України -доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на розгляд справ про адміністративне правопорушення, визначених статтею 222 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Від так ч. 1 п. 9 ст. 31 ЗУ Про національну поліцію, орган поліції може застосовувати превентивні заходи у вигляді технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

До матеріалів справи не надано жодних інших доказів (фото, відео фіксації), які б підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ч. 1 ст. 121 КУпАП. Стороною відповідача, та третьої особи не надано суду належних доказів, які підтвердили з чого працівником поліції було встановлено перевищення маси дозволеної ваги вантажу, а/т не було відправлено на спеціально обладнані ваги.

З витребуваної від Біляївського міськрайонного відділу виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), встановлено, що на примусовому виконанні відділу, виконавче провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП не перебуває.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п. 45 рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011р; п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р; п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р.).

Крім того, згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеку руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно надавати докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з доводів позивача, зазначених в позовній заяві, останній категорично заперечує факт вчинення ним зазначеного вище правопорушення, вказуючи на відсутність його вини та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення в матеріалах справи немає.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно із ч.1 ст. 286 КУпАП, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає обґрунтованим задовольнити вимоги позивача та скасувати оскаржувану постанову.

При цьому, згідно ст. 293 ч.1 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і, зокрема, скасовує постанову і закриває справу.

Згідно до ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суб`єктом владних повноважень не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення. Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, що дає підстави дійти висновку про відсутність в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП.

Постанову серії ДП 18 № 312605 від 13.12.2019 року про накладання стягнення у розмірі 255 грн., слід скасувати та закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а дії інспектора СРПП Білозерського ВП ХНУ ГУНП в Херсонській області Номеровського В.О. визнати протиправними, оскільки при підготовці до розгляду справи, ним було порушено вимоги Інструкції та норм КУпАП, та не встановлено всіх обставин справи.

Керуючись ст. 1, 9, 7, 126, 245, 247, 251 КУпАП, 2, 5-9, 72, 76, 77, 159, 241-246, 250-251, 286, 293, 295-297 КАС України, «Про національну поліцію», Конституція України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного Управління національної поліції України в Херсонській області (місце знаходження: 73000, м. Херсон, вул. Лютеранська, буд. 4, ), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги: інспектор СРПП Білозерського ВП ХМУ ГУНП в Херсонській області, старший лейтенант поліції Номеровський Вадим Олександрович (службова адреса: 75000, Херсонська область, Білозерський район, с.м.т. Білозерна, провул. Торговий. 11) про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по ній задовольнити.

Визнати дії інспектора СРПП Білозерського ВП ХНУ ГУНП в Херсонській області Номеровського В.О. відносно водія ОСОБА_1 протиправними.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП 18 № 312605 від 13.12.2019 року про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 255 грн. за правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Біляївський районний суд Одеської області в порядку, встановленому ст. ст. 293, 295-297 КАС України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26 червня 2020 року.

Суддя Буран В.М.