Справа № 360/1809/20
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 липня 2020 року СєвєродонецькСправа № 360/1809/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Секірської А.Г.,

за участю секретаря судового засідання: Вакуленка А.В.,

сторони: не прибули,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання позивача про звернення з поданням про розгляд зразкової справи № 360/1809/20 Верховним Судом як судом першої інстанції у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби в Луганській області про стягнення суддівської винагороди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області (далі ТУ ДСА в Луганській області, відповідач), третя особа, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області (далі ГУ КСУ у Луганській області, третя особа), в якому позивачка з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила суд: стягнути з територіального управління Державної, судової адміністрації України в Луганській області невиплачену суддівську винагороду судді Троїцького районного суду Луганської області ОСОБА_1 на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних; осіб, розмір, якого встановлено на 1 січня календарного року, за період з 18 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року у сумі 10835 грн 00 коп., протиправно обмежену на підставі частини третьої статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 553-ІХ від 13 квітня 2020 року.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачку Указом Президента України «Про призначення та звільнення суддів» № 425/2016 від 29 вересня 2016 року призначено на посаду судді Троїцького районного суду Луганської області строком на п`ять років.

Наказом голови Троїцького районного суду Луганської області від 17 жовтня 2016 року №18-0 зараховано на посаду судді Троїцького районного суду Луганської області. Наказом голови Троїцького районного суду Луганської області від 02 листопада 2018 року № 12-0 встановлено доплату за вислугу років у розмірі 20 % посадового окладу.

За період з 01 січня 2020 року по 31 березня 2020 року позивачці була нарахована суддівська винагорода, розрахована за фактично відпрацьовані робочі дні, для визначення розміру якої використовувався посадовий оклад виходячи з 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений з 01 січня 2020 року, - посадовий оклад 63060 грн, та надбавка за вислугу років 20% від посадового окладу - 12612 грн, що підтверджується розрахунковими листами за відповідні місяці. Всього разом - 75672 грн.

В квітні 2020 року передбачено 30 календарних та 21 робочі дні. Позивачка відпрацювала фактично повний робочий місяць (21 роб.д.) та за останні отримала обмежену суддівську винагороду з недоплатою в сумі 10835 грн 00 коп., що підтверджується довідкою суду від 28.04.2020 № 5/50/2020 з додатком: витяг з табелю обліку робочого часу за квітень 2020 року, та розрахунковим листом за квітень 2020 року.

Отримавши 29 квітня 2020 року суддівську винагороду за квітень 2020 року позивачка дізналася про те, що розмір її виплати не відповідає розміру установленому Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-УІІІ, у зв`язку з чим не погоджується із сумою виплаченої суддівської винагороди та вважає, що відповідачем порушено право на належне матеріальне забезпечення.

З посиланням на положення статті 130 Конституції України та частину другу статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII, позивач вважає, що розмір суддівської винагороди за квітень 2020 року, не відповідає розміру установленому Законом, у зв`язку чим відповідачем порушено право позивача на належне матеріальне забезпечення.

Ухвалою суду від 27.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження (арк. спр. 33-35).

Позивачка в підготовче засідання не прибула, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином (арк. спр. 63). 15.05.2020 до відділу діловодства та обліку звернень (канцелярії) суду за вхідним реєстраційним номером 19090/2020 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи Верховним Судом як судом першої інстанції, в якому позивачка просить суд звернутися з поданням про розгляд зразкової справи № 360/1809/20 Верховним Судом як судом першої інстанції.

Із посиланням на положення статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що дана справа може бути розглянута як зразкова, оскільки в провадженні Луганського окружного адміністративного суду на розгляді перебуває декілька адміністративних справ (№ 360/1791/20, № 360/1822/20, № 360/1823/20, № 360/1824/20, № 360/1854/20, № 360/1872/20, № 360/1863/20, № 360/1864/20) з аналогічними підставами позову, предметом позову, відповідачами та нормативним регулюванням.

Також позивачка зазначила, що в провадженні Полтавського окружного адміністративного суду станом на 12 травня перебувають справи № 440/2351/20, № 440/2348/20, в яких наявні аналогічні підстави позову, однакові за статусом та функціями відповідачі, а також таке саме нормативне регулювання.

Також позивачка звернув увагу суду на те, що у деяких із вищенаведених справ позивачі просять зобов`язати нарахувати та виплатити суддівську винагороду. При цьому, у наведених справах вимоги стосуються виплати суддівської винагороди, якої судді були незаконно позбавлені з одних і тих самих підстав, і в усіх випадках наслідком задоволення позовних вимог буде виплата суддівської винагороди на користь судді (арк. спр. 29).

Представник відповідача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в підготовче засідання не прибули, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином (арк. спр. 64,65).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу без його участі.

Вирішуючи клопотання позивачки про направлення до Верховного Суду подання про розгляд зразкової справи № 360/1809/20 Верховним Судом як судом першої інстанції, суд виходить із такого.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, дані комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що на даний час у провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває ще десять типових адміністративних справ за позовами суддів до територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області про стягнення суми суддівської винагороди з аналогічними підставами, позовними вимогами та з посиланням на ті ж самі норми права, що регулюють спірні правовідносини.

При цьому, у адміністративних справах: № 360/1823/20, № 360/1824/20, № 360/1863/20, № 360/1864/20, № 360/1854/20, № 360/2144/20, № 360/1872/20 позивачами заявлені вимоги до територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області про визнання протиправними дій територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області щодо нарахування та виплати суддям суддівської винагороди із застуванням обмеження нарахування у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати; та зобов`язання територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області провести нарахування та виплату суддівської винагороди суддям на підставі частин 2-6 статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, виходячи з базового розміру посадового окладу судді у 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів.

Проте, незважаючи на те, що позовні вимоги у справах: № 360/1823/20, № 360/1824/20, № 360/1863/20, № 360/1864/20, № 360/1854/20, № 360/2144/20, № 360/1872/20 стосуються зобов`язання нарахування та виплати суддівської винагороди, а не безпосереднього стягнення суми суддівської винагороди, суд вважає позовні вимоги у вказаних вище справах типовими позовним вимогам у даній справі № 360/1809/20, оскільки на думку позивачів-суддів, порушення прав останніх відбулося внаслідок застосування обмеження у нарахуванні суддівської винагороди у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, відповідно Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13.04.2020 № 553-ІХ.

Тобто, спори у перелічених вище справах, які перебувають в провадженні Луганського окружного адміністративного суду, виникли з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права.

Таким чином, з метою формування сталої судової практики, типового застосування норм матеріального права до спірних правовідносин, суд вважає за необхідне звернутися до Верховного Суду з поданням про розгляд справи № 360/1809/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби в Луганській області про стягнення суддівської винагороди як зразкової.

Частинами першою, другою статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що якщо у провадженні одного або декількох адміністративних судів перебувають типові адміністративні справи, кількість яких визначає доцільність ухвалення зразкового рішення, суд, який розглядає одну чи більше таких справ, може звернутися до Верховного Суду з поданням про розгляд однієї з них Верховним Судом як судом першої інстанції. У поданні про розгляд справи Верховним Судом як зразкової зазначаються підстави, з яких суд, що надає подання, вважає, що справа має бути розглянута Верховним Судом як зразкова, в тому числі посилання на типові справи. До подання додаються матеріали справи.

З огляду на викладене, справу № 360/1809/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби в Луганській області про стягнення суддівської винагороди необхідно разом з поданням направити до Верховного Суду для вирішення питання про її розгляд Верховним Судом як судом першої інстанції у порядку, визначеному статтею 290 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 4, 241, 243, 248, 256, 290 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звернення з поданням про розгляд зразкової справи № 360/1809/20 Верховним Судом як судом першої інстанції задовольнити.

Звернутись до Верховного Суду з поданням про розгляд справи № 360/1809/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби в Луганській області про стягнення суддівської винагороди як зразкової.

Справу № 360/1809/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби в Луганській області про стягнення суддівської винагороди разом з поданням направити до Верховного Суду для вирішення питання про її розгляд Верховним Судом як судом першої інстанції у порядку, визначеному статтею 290 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

СуддяА.Г. Секірська