Справа № 640/20281/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року м. Київ № 640/20281/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Національного банку України

до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої

служби Міністерства юстиції України

про визнання протиправними та скасування постанов

від 16.11.2018 у виконавчому провадженні №51740709,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національний банк України (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича від 16.11.2018 ВП №51740709 про стягнення виконавчого збору;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича від 16.11.2018 ВП №51740709 про накладення штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про те, що оскільки Національним банком України доведено до державного виконавця факт існування обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду, які на переконання позивача є поважними, тому оскаржувані постанови є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2018 відкрито спрощене позовне провадження, з урахуванням приписів статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України. Зобов`язано відповідача надати суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №51740709 та запропоновано надати відзив на позовну заяву

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні адміністративного позову з огляду на те, що старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко Сергій Володимирович діяв у відповідності до норм чинного законодавства та в рамках вимог Закону України «Про виконавче провадження». А також зазначив, про те, що до боржника було доведено про наявність рішення суду, боржник попереджався про необхідність виконати судове рішення, однак вимоги виконавчого документу не виконав, а тому підстави для скасування оскаржуваних рішень відповідача відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2016 в адміністративній справі №826/5325/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016, позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 22.03.2016 №180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» з моменту її прийняття. Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.03.2016 №385 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» з моменту його прийняття. Зобов`язано Національний банк України (в особі його відповідальних осіб, до повноважень яких відноситься вчинення відповідних дій) вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» в якості банківської установи - в обсязі та стані, який існував до прийняття постанови правління Національного банку України від 22.03.2016 №180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» (у тому числі, але не виключно - дозволити усі початкові платежі Публічному акціонерному товариству «Український Інноваційний Банк» у системі електронних платежів (СЕП) та відновити роботу Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» у системі обміну інформацією та виконання платежів SWIFT, Національному банку України повідомити усі банки про відновлення роботи Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» у зазначених вище системах). У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

На виконання зазначених судових рішень, Київським апеляційним адміністративним судом 15.07.2016 було видано виконавчі листи.

До Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 19.07.2019 представником стягувача подана заява про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговською-Харітоновою Яніною Олексіївною прийнято постанову від 22.07.2016 про відкриття виконавчого провадження №51740709 з примусового виконання виконавчого листа від 15.07.2016 №826/5325/16 про зобов`язання Національного банку України (в особі його відповідальних осіб, до повноважень яких відноситься вчинення відповідних дій) вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» в якості банківської установи - в обсязі та стані, який існував до прийняття постанови правління Національного банку України від 22.03.2016 №180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» (в т.ч., але не виключно - дозволити усі початкові платежі Публічному акціонерному товариству «Український Інноваційний Банк» у системі електронних платежів (СЕП) та відновити роботу Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» у системі обміну інформацією та виконання платежів SWIFT, Національному банку України повідомити усі банки про відновлення роботи Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» у зазначених вище системах).

З метою перевірки виконання рішення державним виконавцем неодноразово було скеровано вимоги боржнику, зокрема, вимоги від 22.07.2016 № 20.1-382/6, від 14.05.2018 №51740709/20.1-382/23, від 16.11.2018 №51740709/20.1-382/23, в яких зобов`язано Національний банк України виконати виконавчий лист Київського апеляційного адміністративного суду №826/5325/16 від 15.07.2016.

На вищевказані вимоги державного виконавця, Національним банком України було подано відповіді, зокрема, листи від 08.08.2016 №18-0012/66499, 01.06.2018 №18-0007/30448, 05.12.2018 №18-0007/64967, в яких позивач просив визнати причини невиконання судового рішення поважними та у зв`язку з цим не надсилати органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, оскільки Національний банк має намір виконати судове рішення в повному обсязі, про що свідчить заява Національного банку про роз`яснення та встановлення способу виконання судового рішення.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренком Сергієм Володимировичем, прийнято постанову від 16.11.2018 ВП №51740709 про стягнення виконавчого збору, згідно якої з Національного банку України стягнуто виконавчий збір у розмірі 14892,00 грн на підставі статтей 3, 27, 40 27 Закону України «Про виконавче провадження»

Також, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренком Сергієм Володимировичем прийнято постанову від 16.11.2018 ВП №51740709 про накладення штрафу, згідно якої на Національний банк України накладено штраф у розмірі 5100 грн. на підставі статтей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця.

Пунктом другим зазначеної постанови зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність.

Позивач не погоджуючись з прийнятими постановами ВП №51740709 від 16.11.2018 про накладення штрафу та про стягнення виконавчого збору, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спеціальним Законом, що здійснює регулювання правовідносин, які склалися в процесі судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів є Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі по тексту - Закон України №1404-VIII) (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень).

Відповідно до статті 1 вказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону України №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою, пунктами 16, 18 частини третьої статті 18 Закону України №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Частиною четвертою статті 19 Закону України №1404-VIII передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Пунктом 6 частини п`ятої статті 19 Закону України №1404-VIII встановлено, що боржник зобов`язаний надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Статтею 63 Закону України №1404-VIII встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до частин першої-третьої статті 63 Закону України №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону України №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, підставою для накладення штрафу на боржника згідно вказаних статей органом стягнення є встановлення відсутності поважних причин невиконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби міста Києва Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича від 16.11.2018 у ВП№51740709 за невиконання рішення суду та законних вимог виконавця накладено на боржника штраф на користь держави у розмірі 5 100,00 грн. Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Також, у матеріалах виконавчого провадження, наданих суду відповідачем, міститься відповідь Національного Банку України від 05.12.2018 №18-0007/64967 на вимоги та постанову державного виконавця, а саме постанови від 16.11.2018 та вимоги від 16.11.2018, винесені у виконавчому провадженні №51740709 в якій боржником звернуто увагу державного виконавця на те, що з метою виконання рішення суду від 29.04.2016 у справі №826/5325/16, Національний банк України 24.05.2018 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про роз`яснення судового рішення та встановлення законного способу його виконання. Крім того, у прохальній частині відповіді, боржник просить визнати причини невиконання судового рішення поважними та, у зв`язку з цим, не надсилати до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, оскільки Національний банк України має намір виконати судове рішення в повному обсязі, про що свідчить заява Національного банку України про роз`яснення та встановлення способу виконання судового рішення.

У матеріалах виконавчого провадження копії заяви Національного банку України від 24.05.2018 року про роз`яснення судового рішення та встановлення законного способу його виконання, поданої до Окружного адміністративного суду міста Києва, не міститься.

Водночас, з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що таку заяву позивачем подано до Окружного адміністративного суду міста Києва, розгляд якої, відповідно до повідомлення Окружного адміністративного суду міста Києва, буде здійснено після надходження матеріалів справи №826/5325/16 з касаційної інстанції.

Названа заява до цього часу не розглянута.

Дослідивши зазначені документи та обставини справи в цілому, суд дійшов висновку, що позивачем вчинялись активні дії з метою виконання рішення суду, що підтверджуються вищенаведеними долученими до матеріалів справи та виконавчого провадження документами, проте які державним виконавцем не взято до уваги.

Отже, на думку суду, зазначені дії позивача свідчать про вжиття всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів, спрямованих на попередження та повідомлення державного виконавця про наявність причин неможливості виконання рішення суду.

Враховуючи, що позивачем належним чином повідомлено державного виконавця про поважні причини невиконання рішення суду та вимог виконавця, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови, винесені в межах виконавчого провадження №51740709 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко Сергієм Володимировичем прийнято з порушенням принципу об`єктивності.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про визнання протиправними та скасування постанов старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича від 16.11.2018 ВП№51740709 про стягнення виконавчого збору та від 16.11.2018 ВП№51740709 про накладення штрафу.

Вказана позиція суду узгоджується з позицією Шостого апеляційного адміністративного суду міста Києва, викладеній в постанові від 04.04.2019 у справі №640/20278/18 в аналогічній справі.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи, надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241-247, 255, 293, 287, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Національного банку України задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича від 16.11.2018 ВП №51740709 про стягнення виконавчого збору.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича від 16.11.2018 ВП №51740709 про накладення штрафу.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 287, 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.