Справа № 160/2874/20
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2020 року Справа № 160/2874/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Синельниківська міська рада, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, -
Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій щодо застосовування коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) із зазначенням 3,0 та визначені нормативної грошової оцінки земельної ділянки у розмірі 2386558,95 грн. із використання вказаного коефіцієнту Кф при формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.03.2019р. №2984/0/204-19, оскільки відсутні визначені підстави для застосування коефіцієнту Кф із значенням 3,0.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адмініративного суду від 18.03.2020р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Синельниківську міську раду та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 .
28.05.2020р. до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач наголошує, що відсутні визначені Додатком 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, підстави для застосування коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) із значенням 3,0.
15.06.2020р. засобами електронного зв`язку та 23.06.2020р. засобами поштового зв`язку, до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких відповідач зазначає, що класифікатор видів цільового призначення земель, затверджений наказом №548 від 23.07.2010р. не містить таких назв коду КВЦПЗ, як «комерційне використання», «виробниче використання». «Комерційне використання» землі встановлювалось на підставі Українського класифікатору цільового використання землі (п.1.11 листа Держкомзему України від 24.04.1998р. №14-1-7/1205), який на момент укладання договору оренди вже не був чинним,
Станом на 08.07.2020р. до суду не надходили письмові заяви по суті справи від третіх осіб.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки: нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 544322,40 грн.; місцезнаходження земельної ділянки: АДРЕСА_1 102-а; площа земельної ділянки 3365 кв.м.; коефіцієнт Км2 1,77; сукупний коефіцієнт Км3 1,23; коефіцієнт Кф 2,50.
25.01.2013р. між Синельниківською міською радою (орендодавець) та громадянами ОСОБА_4 і ОСОБА_2 (орендарі) укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки №1 від 06.01.2012р., згідно умов якого на підставі рішення Синельниківської міської ради від 20.06.2012р. №371-22/УІ сторони вирішили внести зміни до пунктів 1,16,17 договору оренди земельної ділянки змінивши «комерційне використання» на «виробниче використання».
Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.01.2012р.: нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 529651,00 грн.; місцезнаходження земельної ділянки: АДРЕСА_1 ; площа земельної ділянки 3365 кв.м.; коефіцієнт Км2 1,88; коефіцієнт Кф 1,2.
Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.03.2019р. №2984/0/204-19: нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2386558,95 грн.; місцезнаходження земельної ділянки: АДРЕСА_1 ; площа земельної ділянки 3365 кв.м.; коефіцієнт Км2 1,88; коефіцієнт Кф 3,0.
Позивач вважає, що при формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.03.2019 року, відповідачем було невірно застосовано коефіцієнт Кф, що призвело до необґрунтованого підвищення вартості земельної ділянки та, як наслідок, необґрунтованого підвищення орендної плати на земельну ділянку, у зв`язку з чим, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Правові засади проведення оцінки земель, професійної оціночної діяльності у сфері оцінки земель в Україні та спрямований на регулювання відносин, пов`язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель визначені Закон України «Про оцінку земель» (далі Закон №1378).
Статтею 5 Закону №1378 передбачено, що залежно від мети та методів проведення оцінка земель поділяється на такі види: бонітування ґрунтів; економічна оцінка земель; грошова оцінка земельних ділянок.
Грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.20 Закону №1378, за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
У відповідності до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон №3613-VI) Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами;
Відповідно до ч.3 ст.5 Закону №3613-VI, порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.
Згідно з ч.1 ст.6 Закону №3613-VI, ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Статтею 15 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, серед іншого, ведення та адміністрування Державного земельного кадастру.
Згідно з ч.ч.1, 4 ст.9 Закону №3613-VI, внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.
За приписами ч.1 ст.15 Закону №3613-VI, до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.
Відповідно до п.б ч.2 ст.21 Закону №3613-VI, відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель:
- на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються;
- на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони).
Отже, з огляду на положення вищезазначених норм слідує, що Державний земельний кадастр містить відомості про цільове призначення земельних ділянок, які використовуються для визначення коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), який застосовується для визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки. При цьому, відомості вносяться на підставі відповідної документації із землеустрою або на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Так зокрема, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України що є одночасно і орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури.
Відповідно до п.138 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМ України №1051 від 17.10.2012р. (далі Порядок №1051) помилками у Державному земельному кадастрі є:
1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру;
2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру);
3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель (в тому числі виявлена після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою);
4) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії;
5) технічна помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка не була зареєстрована в державному реєстрі земель;
6) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру під час державної реєстрації земельної ділянки;
7) помилка у застосуванні систем координат для земельних ділянок, які були зареєстровані до 1 січня 2013 р. та перенесені до Державного земельного кадастру.
Пунктами 139, 140, 142-144, 153 Порядку №1051 передбачено, що у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної чи іншої помилки) заінтересована особа письмово повідомляє про це за формою згідно з додатком 29 територіальному органові Держгеокадастру у районі (місті) за місцезнаходженням земельної ділянки.
Повідомлення про виявлення технічних помилок обліковуються шляхом їх реєстрації у Державному земельному кадастрі з присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати їх реєстрації та створенням їх електронних копій за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру (крім випадку надсилання повідомлення в електронній формі відповідно до пункту 139-1 цього Порядку).
Розгляд повідомлення про виявлення технічної помилки та виконання за результатами його розгляду дій, передбачених пунктами 143-150 цього Порядку, здійснюються Державним кадастровим реєстратором у день надходження такого повідомлення.
Державний кадастровий реєстратор під час розгляду повідомлення про виявлення технічної помилки перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які є підставою для внесення таких відомостей.
Якщо факт невідповідності відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які є підставою для внесення таких відомостей, підтверджено, Державний кадастровий реєстратор за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру:
1) складає в електронній та паперовій формі протокол виправлення помилки за формою згідно з додатком 30;
2) безоплатно виправляє допущену помилку (крім випадків, коли технічна помилка допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру);
3) письмово повідомляє не пізніше наступного дня про виправлення помилки заінтересованим особам за формою згідно з додатком 31 (у тому числі власників, користувачів земельних ділянок, а також третіх осіб, інтересів яких стосувалося виправлення помилок);
3-1) надсилає державному реєстраторові прав на нерухоме майно повідомлення за формою згідно з додатком 31 в електронній формі;
4) безоплатно видає заявникові за його бажанням витяг, довідку з Державного земельного кадастру, викопіювання з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру на заміну документа, в якому виявлено помилку.
Технічний адміністратор Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в режимі реального часу забезпечує передачу повідомлення Державного кадастрового реєстратора до державного реєстратора прав на нерухоме майно, яким надсилалося повідомлення відповідно до пункту 139-1 цього Порядку.
Виправлення помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації.
Аналіз наведених норм свідчить про урегульованість питання внесення виправлення помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру та встановлення чіткого алгоритм дій спрямованих на усунення таких помилок. Проте, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів застосування вказаного механізму усунення помилок в Державному земельному кадастрі.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно із ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розм840,80 грн., що документально підтверджується відповідною квитанцією №1-365К від 13.03.2020р.
Згідно Виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, судовий збір у сумі 840,80 зараховано на казначейський рахунок.
У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко