Справа № 560/2286/20
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2286/20
РІШЕННЯ

іменем України

09 липня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 02.04.2020 року ВП №61693363 про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що 02.04.2020 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61693363 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги В.Ю. №282 від 13.02.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС" заборгованості в розмірі 49405,00 грн., винесену з порушенням частини 2 статті 24 закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою від 26 травня 2020 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 09 липня 2020 року Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про залишення позовної заяви без розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Надіслали клопотання про розгляд справи без їх участі.

ОСОБА_1 надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до підпункту 1 частини 3 статті 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 9 статті 205 КАС України визначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи те, що представник відповідача надав всі докази, що підтверджують його позицію, а потреба щодо виклику та заслуховування свідка чи експерта відсутня, суд вважає, що перешкод для розгляду справи у письмовому провадженні немає.

В поданому до суду відзиві відповідач вказує, що 01.04.2020 року представник ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС" подав заяву про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги В.Ю. №282 від 13.02.2020 із зазначенням місця проживання боржника - ОСОБА_1 АДРЕСА_1 . Згідно з частиною 2 статті 24 закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Оскільки боржник проживає у м. Києві, а відповідно до статті 24 цього закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або за місцезнаходженням майна боржника, дії щодо відкриття виконавчого провадження та постанова від 02.04.2020 року про відкриття виконавчого провадження №61693363 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги В.Ю. №282 від 13.02.2020, є правомірними.

Дослідивши зібрані в матеріалах справи докази у їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

13 лютого 2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинений виконавчий напис №282 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС" заборгованості в розмірі 49405,00 грн.

01 квітня 2020 ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС" звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва із заявою про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу №282 від 13.02.2020, про стягнення із боржника, ОСОБА_1 , коштів у розмірі 49405,00 грн.

02.04.2020 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61693363 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу №282 від 13.02.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС" коштів у розмірі 49405,00 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо відкриття виконавчого провадження ВП №61693363 та постанову від 02.04.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП №61693363 протиправними, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує викладене нижче.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначає закон України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Частиною 1 статті 26 Закону №1404-VII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону №1404-VIII, у заяві про примусове виконання рішення стягувач, у відповідності до вимог частини 3 статті 26 ЗУ "Про виконавче провадження", має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 48 Закону №1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Отже, примусове виконання рішень здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом №1404-VII випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення. У такій заяві стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Виконавчим округом відповідача є місто Київ. Тому, відповідач має право здійснювати дії щодо примусового виконання виконавчих написів нотаріуса, в тому числі і щодо відкриття виконавчого провадження, при умові що місце знаходження майна боржника або місцем реєстрації боржника є місто Київ.

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додав виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги В.Ю. №282 від 13.02.2020, у якому вказано, що місце проживання боржника - ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , а місце реєстрації - АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданого 22.05.2006 року Славутським РВ УМВС України в Хмельницькій області її місце проживання з 20.03.1998 року зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Адреса місця реєстрації боржника зазначена у виконавчому написі №282 від 13.02.2020.

Отже, при відкритті виконавчого провадження інформація про місце реєстрації позивачки була відома відповідачу.

Оскільки зареєстроване місце проживання позивачки знаходиться поза межами виконавчого округу відповідача, у нього не було повноважень щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №282 від 13.02.2020.

Вказана у виконавчому написі №282 від 13.02.2020 інформація про проживання боржника на час його вчинення у місті Києві не може слугувати достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого напису у місті Києві без перевірки приватним виконавцем інформації щодо проживання (перебування) боржника на час вчинення відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 5 статті 24 Закону №1404-VII, у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Під час судового розгляду відповідач не надав суду доказів виконання ним вимог частини 5 статті 24 Закону №1404-VII щодо з`ясування з достовірних джерел інформації про місце проживання та наявність боржника у відповідному виконавчому окрузі.

Посилання відповідача на те, що закон України "Про виконавче провадження" не передбачає проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження, суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до пункту 10 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIIІ, передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Тобто, Законом №1404-VIIІ саме на виконавця покладено обов`язок встановити чи пред`явлено виконавчий документ за належним місцем виконанням, відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1404-VIIІ.

Таким чином, питання з`ясування місця проживання боржника та/або місця розташування його майна передує відкриттю виконавчого провадження та має вирішальне значення для вирішення питання про те чи дотримано порядок пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Інформація щодо місця проживання може бути встановлена різними шляхами, зокрема і на підставі документів, які подані стягувачем разом із виконавчим документом.

Відповідно до положень закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Статтею 3 закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Матеріали виконавчого провадження, не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 на час відкриття виконавчого провадження має зареєстроване місце проживання або проживає у місті Києві.

Відповідно до частини 3 статті 287 КАС України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час судового розгляду суб`єкт владних повноважень не довів, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2020 ВП№ 61693363 відповідає вимогам Закону №1404-VII. Тому позовні вимоги про визнання її протиправною та скасування необхідно задовольнити.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2020 № 61693363.

Стягнути на користь ОСОБА_1 840,80 грн судового збору за рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович (вул. Юрія Поправки, 6, оф. 31,Київ 94,02094

Головуючий суддя О.К. Ковальчук