Справа № 120/2295/20-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 липня 2020 р. Справа № 120/2295/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши в письмовому провадженні порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21100)

про: визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області (далі відповідач) про визнання протиправним рішення відповідача № 9 від 25.03.2020 року щодо відмови позивачеві у призначені пільгової пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі ЗУ «Про пенсійне забезпечення») та зобов`язання відповідача призначити й виплачувати позивачеві пенсію згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 20.03.2020 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 20.03.2020 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за п. «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі ЗУ «Про пенсійне забезпечення»). Відповідач, за наслідками розгляду заяви позивача, рішенням від 25.03.2020 року № 59 відмовив останній у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю довідки про встановлені норми обслуговування кількості тварин та виконання їх заявницею. Позивач з таким рішенням не погоджується, адже про необхідність надання такої довідки відповідачем її не повідомлено. Крім того, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, яка й була надана відповідачеві та у якій містяться усі відомості про трудовий стаж позивача. Це й стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 09.06.2020 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім цього, вказаною ухвалою витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

26.06.2020 року за вх. № 17210/20 відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній у задоволенні позовних вимог просить відмовити. По суті спірних правовідносин повідомив, що згідно записів у трудовій книжці позивача з 20.12.1984 року по 30.01.1991 рік вона працювала дояркою в Племптахорадгоспі «Писарівський», з 20.02.1991 року по 31.03.2004 рік дояркою в СТОВ «Зоря». Між тим, позивачем не було надано додаткових документів, зокрема, уточнюючих довідок відповідного зразка про пільговий характер роботи, а також для періоду роботи починаючи з 1992 року довідок про встановлення норм обслуговування кількості тварин та виконання їх позивачем. З огляду на зазначене, для зарахування до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, вище вказаних періодів роботи позивача законних підстав немає. Відповідно страховий стаж позивача становить 24 роки 07 місяців 02 дні, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відсутній. Від так, позивачеві правомірно відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу в якості доярки (оператора машинного доїння) в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Одночасно за вх. № 17207/20 відповідачем, на виконання вимог ухвали від 09.06.2020 року, надано до суду оригінал матеріалів пенсійної справи позивача.

06.07.2020 року за вх. № 17968 предстанвиком позивач,а на виконання вимог ухвали від 09.06.2020 року, надано до суду оригінал квитанції № 0.0..1 від 20.05.2020 року про сплату судового збору.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач 20.03.2020 року звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, до якої додала усі необхідні для призначення пенсії документи (паспорт, трудову книжку тощо).

Відповідач, за наслідками розгляду заяви позивача, рішенням від 25.03.2020 року № 59 відмовив позивачеві у призначенні пенсії за віком. Відмова мотивована тим, що позивачем не було надано додаткових документів, зокрема уточнюючих довідок відповідного зразка про пільговий характер роботи, а також для періоду роботи починаючи з 1992 року довідок про встановлені норми обслуговування кількості тварин та виконання їх позивачем. У зв`язку з чим, у позивача відсутній необхідний пільговий стаж в якості доярки (оператора машинного доїння) в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства для призначення пенсії на пільгових умовах.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Ст. 48 Конституції України кожному гарантується право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, регламентуються ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ст. 8 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Ст. 4 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є ЗУ "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника та інших випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію (ч. 1 та 2 ст. 7 ЗУ "Про пенсійне забезпечення").

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається: жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п. 18 цього ж Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

У п. 23, 24 Порядку № 637 визначено, що документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі

документів.

Системний аналіз норм свідчить, що пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею та є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії. Таким чином, держава гарантує кожному виплату пенсії за умови наявності відповідного стажу роботи. До стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. В свою чергу, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Саме на підставі зроблених у ній записів, органи Пенсійного фонду України призначають пенсію. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, а у виняткових випадках - на підставі показань свідків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася із відповідною заявою та доданими до неї документами до відповідача з проханням призначити їй пенсію за віком. Відповідач, розглянувши заяву та надані позивачем документи, відмовив останній у призначенні пенсії за віком з огляду на те, що стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах у неї відсутній. При цьому, вказавши, що позивачем не надано додаткових документів, зокрема, уточнюючих довідок відповідного зразка про пільговий характер роботи, а також для періоду роботи починаючи з 1992 року довідок про встановлені норми обслуговування кількості тварин та виконання їх позивачем.

Суд у цьому контексті, дослідивши надані позивачем документи для призначення пенсії на пільгових умовах вказує наступне.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства Юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 року (далі Інструкція № 58).

Відповідно до п. 1 Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

З матеріалів справи вбачається, що позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з причин того, що у неї відсутній необхідний пільгових стаж в якості доярки (оператора машинного доїння) в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Між тим, із записів, що містяться у трудовій книжці позивача вбачається, що остання у період з 20.12.1984 року по 30.01.1991 рік працювала дояркою в Племптахорадгоспі «Писарівський», з 20.02.1991 року по 31.03.2004 року дояркою в СТОВ «Зоря».

Суд вказує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Суд наголошує на тому, що записами, що містяться у трудовій книжці позивача, підтверджуються її періоди роботи дояркою.

Періоди роботи позивача на СТОВ «Зоря» також підтверджуються й архівними довідками від 08.04.2020 року за вих. № Я-155 та за вих. № Я-156, які були надані відповідачеві під час здійснення звірки відомостей.

В свою чергу, неможливість підтвердження періоду роботи позивача на Племптахорадгоспі «Писарівський» та відомостей щодо норм обслуговування кількості тварин та виконання їх позивачем з причин відсутності первинних документів (непередання їх до Трудового архіву Вінницького району), на переконання суду, не свідчить про те, що позивач не виконувала затверджені норми, а також не може спростовувати факту виконання позивачем повний робочий день робіт за посадою доярки (оператора машинного доїння).

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що при зверненні за призначенням пенсії на пільгових умовах позивач надала належним чином оформлені документи, що підтверджують наявність у неї необхідного для призначення пенсії пільгового стажу роботи дояркою. При цьому, суд враховує правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії, наведений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.09.2018 року у справі № 500/38/17 (К/9901/37136/18) та від 06.03.2019 року у справі № 152/224/17 (К/9901/44917/18).

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмітити те, що у прохальній часині позовної заяви позивач просить визнати протиправним рішення відповідача № 9 від 25.03.2020 року щодо відмови у призначені їй пільгової пенсії на підставі ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Між тим, у заяві про призначення пенсії позивач не вказує, на підставі якого закону вона бажає, щоб їй призначили пенсію.

Більш того, розділом XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року внесені зміни до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в т.ч. щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах. В результаті чого порядок призначення пенсії за віком з 01.01.2018 року регулюється виключно положеннями ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Тож саме на підставі останнього закону позивачеві й було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, що слідує зі змісту оскаржуваного рішення.

Перевіривши доводи сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтримку правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що відмова відповідача у призначенні та виплаті позивачці пенсії за віком на пільгових умовах є необґрунтованою та порушує законне право позивача на пільгове пенсійне забезпечення, тому позовні вимоги в частині визнання протиправним рішення відповідача № 9 від 25.03.2020 року щодо відмови у призначені пільгової пенсії підлягають задоволенню.

Стосовно зобов`язання відповідача призначити й виплачувати позивачеві пенсію згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 20.03.2020 року, суд зазначає таке.

Кожна особа, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно ч. 2 цієї ж статті захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень вчинити на користь позивача певні дії, якщо для їх вчинення виконані всі умови, визначені законом, і вчинення таких дій не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Виходячи із обставин цієї справи суд встановив, що оскаржене позивачем рішення не містить повного аналізу обставин, з`ясування яких є необхідним і важливим при розгляді питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Такі недоліки у діяльності відповідача, окрім того, що вказують на протиправність рішення, перешкоджають суду надати оцінку дотриманню усіх передбачених нормами пенсійного законодавства умов для прийняття рішення про призначення пенсії на пільгових умовах.

Разом із тим у відповідності до вимог ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає про необхідність, у даному випадку, вийти за межі позовних вимог, оскільки предметом розгляду даної справи є відмова відповідача у призначенні пенсії, яка не ґрунтується на відомостях, що містяться у трудовій книжці позивача, відповідно належним та ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача та за наслідками цього прийняти відповідне мотивоване рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на те, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 420 грн. 40 коп..

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 та ст. 2, 9, 73 - 77, 90, 94, 241, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 9 від 25.03.2020 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пільгової пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, за наслідками чого прийняти вмотивоване рішення.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп..

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21100)

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 07.07.2020 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна