Справа № 320/4278/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4278/20 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого-судді: Черпіцької Л.Т.
суддів:Епель О.В., Парінова А.Б.,
секретар судового засідання:Закревська І.Л.,
розглянувши в порядку письмового апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фастівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправними дії та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Фастівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови від 03.10.2019 про стягнення виконавчого збору у розмірі 31 439,54 грн у виконавчому провадженні № 41816949.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Постановлене судове рішення мотивоване тим, що позивачем оскаржуються дії державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у виконавчому провадженні № 41816949, яке відкрито за виконавчим листом, виданим Голосіївським районним судом міста Києва у цивільній справі № 2-1671/12, відповідно належним судом для розгляду даного позову є саме Голосіївський районний суд міста Києва.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що ухвала була постановлена з порушенням норм процесуального права. При цьому судом першої інстанції не було враховано, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 06.11.2019 у справі №2-1671/12 (провадження №4-с/752/266/19) було відмовлено у відкритті провадження за скаргою позивача на дії та рішення Фастівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови від 03.10.2019 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 41816949.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичною підставою, що зумовила постановлення оскаржуваного судового рішення, було встановлення судом першої інстанції, що виконавче провадження № 41816949, в межах якого була прийнята постанова від 03.10.2019 про стягнення виконавчого збору у розмірі 31 439,54 грн., відкрито за виконавчим листом, виданим 13.07.2012 Голосіївським районним судом міста Києва у цивільній справі № 2-1671/12.

Отже, предметом перевірки у цій справі на відповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження» є дії та рішення державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору, учинені та прийняті у виконавчому провадженні, відкритому на виконання ухваленого в цивільній справі рішення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, якими, в свою чергу, є адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму; адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України.

В той же час, згідно частини 2 цієї ж статті окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом було установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є чинний Закон України «Про виконавче провадження».

З 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, яким надано право сторонам, іншим учасникам та особам оскаржувати постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, юрисдикційно спори про оскарження постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору віднесені до адміністративних судів з 05 жовтня 2016 року.

Частиною першою статті 74 Закону №1404-VIII встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Однак, згідно із частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Враховуючи викладене судом першої інстанції не правильно застосовано до спірних правовідносин постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 213/2012/16 (провадження № 14-13цс18).

Оскільки позивач звернувся з позовом до суду у 2019 році, оскаржуючи постанову від 03.10.2019, тобто в період дії норм, за якими юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, відтак розгляд його позову мав відбуватись за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 06.06.2018 у справі № 826/25498/15, від 11.07.2018 у справі №813/2871/17.

Як частиною другою статті 74 названого Закону, так і статтею 287 КАС України передбачено загальний порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби щодо стягнення виконавчого збору, щодо яких не встановлено у спеціальних законах особливого порядку оскарження.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у даній справі, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості погодитись із таким застосуванням норм процесуального права.

Згідно частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За наведених обставин, колегія суддів приходить висновку про наявність законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року про відмову у відкритті провадження скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, встановлені статтями 328-329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 07 липня 2020 року.
Головуючий суддя:Л.Т. Черпіцька
Судді:О.В. Епель
А.Б. Парінов