Справа № 520/14531/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 липня 2020 р. № 520/14531/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіна Ю.В.

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.

у присутності

представника відповідача Мякоти Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8,м. Харків,61013, ) до Комунального закладу "Старовірівська гімназія Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області" (вул. Полтавський шлях, буд. 6,с. Старовірівка, Нововодолазький район, Харківська область,63250, ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,-

встановив

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, експлуатацію будівель комунального закладу "Старовірівська гімназія Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області", за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Старовірівка, вул. Полтавський шлях, буд. 6, зупинити повністю шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв`язку з чим зобов`язати керівництво комунального закладу "Старовірівська гімназія Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області" негайно припинити використання цих будівель з метою проведення будь якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в результаті проведеної перевірки відповідача встановлено ряд порушень вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на території, у будівлях та спорудах, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, у запереченні проти позову наполягав на безпідставності останнього та просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Фахівцями позивача проведено планову перевірку відповідача з питань дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки за результатом якої складено акт від 19.12.2019 №263, яким встановлено низку порушень, в тому числі ті , які створюють загрозу життю: не обладнання будівель системою протипожежного захисту відповідно до вимог ДБН В 2.5-56:2014 « Системи протипоженого захисту», що є порушенням вимог п.1.2 гл.1 р.5 ППБУ; незабезпечення об`єкту достатньою кількістю первинних засобів пожежогасіння, чим порушено приписи п.1 р.5 наказу МВС від 15.01.2018 № 25 «Про затвердження Правил експлуатації та типових норм належності» ; непроходження посадовою особою, яка відповідальна за протипожежний режим навчання та перевірки знань з питань пожежної безпеки у порядку , встановленому ПКМУ від 26.06.2013 № 444, чим порушено п.16 р.2 ППБУ; непроведення ідентифікації потенційно-небезпечного об`єкту, що є порушенням приписівп.7 наказу МНС України від 16.08.2005 №140; неукомплектування пожежних щитів засобами пожежогасіння, що є порушенням п.3.11 гл.3р.5 ППБУ; незабезпечення закладу зовнішнім водопостачанням згідно з вимогами ДБН в.2.5-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування», чим порушено вимоги п.1 гл.6 наказу № 975 від 15.08.2016 « Про затвердження Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України»; незабезпечення контролю з боку керівництва установи за дотриманням установленого протипожежного режиму , що є порушенням пп.2 п.4 гл.2 наказу № 975 від 15.08.2016; відсутність своєчасного обслуговування та технічної експлуатації електрообладнання і електромереж, чим порушено положення п.5 гл.5 наказу № 975 від 15.08.2016; користування несправним обладнанням, що є порушенням п.3 гл.5 наказу № 975 від 15.08.2016 ; не забезпечено захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б.В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавко захисту будівель і споруд», що є порушенням вимог п.1.21, гл.1 р.5 ППБУ; відсутнє навішування вогнегасника на вертикальну конструкцію на висоті не більше 1.5 м. від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника, що є порушенням п.3.10 гл.3 р.5 ППБУ; приміщення дошкільного підрозділу та першого мають не прикріплені до підлоги килими, що є порушенням вимог п.1.2 гл.1 р.6 ППБУ; в приміщенні харчового блоку з`єднання , відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів, що є порушенням п.1.6 гл.1 р.4 ППБУ; улаштування та використання тимчасової електромережі в приміщенні , що призвело до порушення приписів п.1.8. гл.1 р.4 ППБУ; невстановлення відстані захищеного проводу з оболонкою з горючого матеріалу не менше 0.01 метра , що є порушенням пп.2 п.1.12 гл.1 р.4 ППБУ; наявний виступ на шляхах евакуації, що перешкоджає вільному руху та є порушенням вимог п.2.37 гл.2 р.3 ППБУ.

В подальшому позивачем проведено позаплановий захід державного нагляду (контрою) щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, про що складено акт від 18.03.2020 № 42, яким встановлено що неусунутими залишилися порушення: п.1.2 гл.1 р.5 ППБУ щодо не обладнання будівель системою протипожежного захисту відповідно до вимог ДБН В 2.5-56:2014 « Системи протипоженого захисту»; п.16 р.2 ППБУ в частині непроходження посадовою особою, яка відповідальна за протипожежний режим навчання та перевірки знань з питань пожежної безпеки у порядку , встановленому ПКМУ від 26.06.2013 № 444; п.7 наказу МНС України від 16.08.2005 №140 в частині непроведення ідентифікації потенційно-небезпечного об`єкту; п.1 гл.6 наказу № 975 від 15.08.2016 « Про затвердження Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України» щодо незабезпечення закладу зовнішнім водопостачанням згідно з вимогами ДБН в.2.5-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування»; пп. 2 п.4 гл.2 наказу № 975 від 15.08.2016 в частині незабезпечення контролю керівництвом закладу за дотриманням установленого протипожежного режиму.

Долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що станом на 02.07.2020 відповідачем проведено ідентифікацію визначення потенційної небезпеки та фахівцями закладу освіти пройдено навчання та перевірка знань з питань пожежної безпеки, що підтверджується копіями відповідних посвідчень (а.с.170-178) та 10.12.2019 видано наказ «Про встановлення протипожежного режиму у закладі» №150

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач у відповідності до Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності(далі - Закон №877) та Кодексу цивільного захисту України є спеціально уповноваженим органом, який наділений відповідними повноваженнями державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, у тому числі повноваженнями застосування до суб`єктів господарювання певних заходів реагування.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон № 877-V.

Згідно з частиною п`ятою статті 4Закону № 877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною сьомою статті 7 вказаного Закону встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частин першої, другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення.

Згідно з вимогами статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Захід реагування у вигляді повного зупинення будівництва (робіт) є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Вирішуючи спір по суті суд зважає не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (частина п`ята статті 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності), у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем усунуті порушення, які були підставою для звернення позивача до суду та які були зазначені в актах перевірки.

На момент розгляду справи, не закладом освіти не облаштовано системою зовнішнього протипожежного водопроводу відповідно до вимог ДБВ 2.5.-74:2013 "Водопостачання. Зовнішні мережі"

З цього приводу суд зауважує, що на території, де веде діяльність відповідач знаходиться колодязь, який може бути використаний для забору води у надзвичайній ситуації; відповідачем вчиняються дії по резервуванню можливостей водопостачання, вирішується питання придбання ємностей для зберігання води, тощо.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи відповідно до акту планової перевірки складено припис № 247 від 19.12.2019, яким від відповідача вимагалося вжити заходів з метою усунення виявлених під час перевірки порушень, в тому числі облаштувати підприємство системою зовнішнього протипожежного водопроводу відповідно до вимог ДБН 8.2.5-74:2013 "Водопостачання. Зовнішні мережі". Визначено строк усунення порушень до 19.02.2020

Проте, з позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель та споруд позивач звернувся 28.12.2019, тобто до спливу терміну, наданого відповідачу для усунення порушень законодавства, та не надано відповідачу можливості реалізувати своє право на виконання припису від 19.12.2019 №247.

Відповідно до ч.1ст.77 КАС України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У ході розгляду справи знайшов своє підтвердження факт наявності у минулому низки порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки з боку відповідача, які створювали загрозу життю та здоров`ю людей. Проте, в подальшому, такі були усунуто відповідачем самостійно в повному обсязі або частково до ухвалення рішення по суті в даній адміністративній справі.

За вказаних обставин, позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд,

вирішив

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Строки оскарження, визначені у рішенні суду обчислюються з урахуванням п.3 Прикінцевих положень КАС України.

У повному обсязі рішення виготовлено 07.07.2020

Суддя Зоркіна Ю.В.