Справа № 126/1003/20
Суддя: Хмель Р. В.
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1003/20

Провадження № 2-а/126/24/2020

"08" липня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Вінницькій області про визнання незаконною та скусування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд поновити строк на оскарження постанови серії ЕАК №2123758 від 18.02.2020 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП, скасувати її, а провадження по справі закрити.

Позов мотивує наступним.Так, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серія ЕАК №2123758 від 18.02.2020 року, його було притягнуто до відповідальності за те, що він 18 лютого 2020 року о 03 годині 12 хвилин рухався в м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 101-й кілометр на автомобілі Volkswagen golf д.н.з. НОМЕР_1 без реєстраційних документів на зазначений транспортний засіб.

Як наслідок відносно нього лейтенантом поліції Очеретяним Ярославом Сергійовичем (1 бат. З рота) складено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК №2123758, в якій зазначено порушення ним п.2.1.6 Правил дорожнього руху України, як наслідок його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАГІ та накладено штраф у розмірі 425 гривень.

Із притягненням його до адміністративної відповідальності не погоджується з огляду на те, що як видно з постанови про накладення адміністративного стягнення 18 лютого 2020 року він рухався в м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 101-й кілометр на автомобілі Volkswagen golf д.н.з. НОМЕР_1 без реєстраційних документів на зазначений транспортний засіб, однак зазначене не відповідає дійсності, оскільки 18 лютого 2020 року він фізично не міг знаходитися в зазначеному автомобілі та в зазначеному місці, оскільки перебував у відрядженні в іншій країні (Німеччина), що підтверджується відмітками прикордонної служби в моєму закордонному паспорті. Згідно відміток 14 лютого 2020 року він виїхав з України та 22 лютого 2020 року повернувся в Україну .

Цей факт підтверджує, що лейтенант поліції Очеретяний Ярослав Сергійович не з`ясував усіх обставин справи та прийшов до невірного висновку чим порушив його законні права.

Дана позовна заява надійшла до суду 06.07.2020 року. Ухвалою від 15.05.2020 року позов було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 25.05.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте через засоби електронного зв`язку надав заяву, про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Крім того, вказав, що 07.07.2020 року Вінницьким апеляційним судом по справі №127/5016/20 за його апеляційною скаргою на постанову Вінницького міського суду про притягнення його до відповідальності за ст. 130 КУпАП було задовлено, рішення суду скасовне, провадження закрито.

Відповідач, в судове засідання не з`явився, однак представник Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції за довіреністю Липовська Н. надаала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала наступне.

Під час патрулювання 18.02.2020 екіпажем патрульної поліції, інспектором взводу №3 БУПП у Вінницькій області ДПП Очеретяним Ярославом Сергійовичем зупинено автомобіль Volkswagen golf днз НОМЕР_1 водій ОСОБА_1 рухався без реєстраційних документів на зазначений транспортний засіб, у зв`язку з чим він порушив п. 2.1 б) та п. 2.4 а) ПДР України.

Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст. ст. 33, 36 та 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАК № 2123758 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідачем, було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАК № 2123758

Таким чином відповідач мав всі законні підстави винести постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення. Оскільки у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП (Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015).

Тому за результатами розгляду адміністративної справи до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн.

Крім того, вказала, що підстав у відповідача для умисного спотворення обставин події не було, та зазначила, що в Управління патрульної поліції у Вінницькій області не має технічної змоги надати відео з боді-камери інспектора поліціїі, так як відео зберігається у секторі зв`язку та телекомунікації з обмеженим строком.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов наступного висновку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Судом встановлено, що 18 лютого 2020 року інспектором взводу №3 БУПП у Вінницькій області ДПП Очеретяним Ярославом Сергійовичем, було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2123758, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Частина 1 ст. 126 КУпАП зазначає, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1(б) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Під час дослідження позовної заяви, судом також було встановлено, що позивач 18.02.2020 року не міг порушити ПДР та взагалі зупинений інспектором поліції, враховуючи той факт, що в цей період він перебував за межами держави, що також підтверджується відміткою в закордонному паспорті на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 07.04.2016 року, з якої вбачається вбачається, що ОСОБА_1 з 14.02.2020 по 22.02.2019 перебував на території іншої країни (Німеччини).

Даний факт також підтверджено наявною в матеріалах справи довідкою від 23.04.2020 року, виданою ФОП ОСОБА_5 , згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 , працює на підприємстві водієм автотранспортних засобів та у період з 14.02.2020 року по 22.02.2020 року перебував за кордоном у відрядження.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що інспектором поліції за порушення ПДР України було зупинено автомобіль Volkswagen golf днз НОМЕР_1 водій ОСОБА_1 рухався без реєстраційних документів на зазначений транспортний засіб, у зв`язку з чим він порушив п. 2.1 б .

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем фактично надано лише постанову серії ЕАК № 2123758 від 18.02.2020р., у якій не навів жодного доказу на підтвердження наявності адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 в його вчиненні. Не надано таких доказів відповідачем і в ході розгляду справи.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Крім того, згідно з п. 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відеозапис події, фотокартки, що підтверджують вчинене позивачем порушення, показання свідків та інші допустимі докази в матеріалах справи відсутні, що свідчить про не доведення факту порушення позивачем п. 9.2 «б» ПДР.

Оскаржувана постанова серії ЕАК №2123758 від 18 січня 2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить жодних посилань на будь-які докази вчинення позивачем правопорушення.

Відповідачем не надано належних, допустимих доказів в підтвердження порушення позивачем п. 2.1(б) Правил дорожнього руху України. З цих підстав суд приходить до висновку, що відсутні об`єктивні докази підтверджуючи заперечення відповідача.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Так, в порушення вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей щодо фіксування інкримінованого позивачу правопорушення, а також не надано інших доказів вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 р. по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 р. по справі № 524/5536/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.247 КупАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б давали суду підстави прийди до обгрунтованого висновку щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 126, 283 КУпАП, ст. 90, 77, 227, 228, 241 - 246 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Вінницькій області про визнання незаконною та скусування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2123758 від 18.02.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 455 грн

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р. В. Хмель