Справа № 821/171/18
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 р.м. ХерсонСправа № 821/171/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішень № 10897387 від 11.09.2017 року з транспортного податку за 2017 рік в сумі 2083,33 грн.,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.09.2017 № 10897387, від 22.11.2017 № 8990-13, якими визначено податкові зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб.

Обґрунтовуючи позовну заяву, зазначав, що справляння транспортного податку за 2016 рік на підставі положень статті 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України) суперечить основним засадам податкового законодавства щодо необхідності прийняття рішення місцевої ради про встановлення місцевих податків до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому підлягає застосуванню відповідний податок.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26.03.2018, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.03.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 11.09.2017 № 10897387 з транспортного податку за 2017 рік в сумі 2083 грн. 33 коп. скасовано, а справу у цій частині направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 у справі № 821/171/18 залишено без змін.

27.04.2020 дана справа надійшла до Херсонського окружного адміністративного суду та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Войтовича І.І.

Ухвалою суду від 30.04.2020, справу №821/171/18 прийнято до провадження судді Войтовича І.І. адміністративну справу №821/171/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 11.09.2017 № 10897387 з транспортного податку за 2017 рік в сумі 2083 грн. 33 коп.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 26.05.2020, замінено відповідача Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () на його правонаступника - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ( 73026, адреса: м. Херсон, просп. Ушакова, 75, ).

22.05.2020, представником відповідача надано до суду відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що проти позовних вимог заперечує з підстав викладених у відзиві з наступних підстав. Так, представник відповідача зазначає, що відповідно до даних АІС «Податковий блок» встановлено, що у власності позивача обліковується автомобіль Volswagen Touareg, рік випуску 2016 року, реєстраційний номер - НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 2 967 куб.см. Законом України від 24.12.2015 №909-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» до Податкового кодексу України були внесені зміни, зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016 року. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» №1791- VІІІ, який набрав чинності 01.01.2017 року були внесені зміни до Податкового кодексу України. У зв`язку з чим п.п.267.2.1 п.267.1 ст. 267 Податкового кодексу України викладеного в новій редакції. Відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньомісячна вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 01 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального. Щороку до 01 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб - сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. У п.267.4 ст. 267 Податкового кодексу України зазначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до пп.267.2.1 п. 267.2 цієї статті. Як передбачено пп.267.5.1 п.267.5 ст. 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2017 визначена у розмірі 3200,00 грн. Представник відповідача звертає увагу на те, що об`єктом оподаткування у 2017 році є легкові автомобілі, середньо ринкова вартість яких становить понад 1200000,00 грн. (1200000,00 грн. = 3200,00 грн. х 375). Також, представник відповідача зазначає, що механізм визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлений Методикою визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів», затвердженою 18.02.2016 постановою Кабінету Міністрів України №66. Відповідно до Порядку визначення середньоринкової вартості автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403, середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні. При розрахунку «Сср» Volswagen Touareg, 2016 року випуску взято наступні відомості: згідно інформації з офіційного сайту Мінекономрозвитку показник «Цн» становить 1 945 560,00 грн.; рік випуску автомобіля позивача - 2016; дата першої реєстрації - 24.02.2016; у відповідності до Постанови №66 показник «Г» = 74. Враховуючи зазначене, середньо ринкова ціна транспортного засобу позивача становить 1 945 560 х (74х100) х (1 ± (0/100) = 1439714,40 грн. Крім цього, представником відповідача зазначено, що п.4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1791- VІІІ від 20.12.2016 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» установлено, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги пп.4.1.9 п.4.1 та п. 4.5 ст. 4 , пп.12.3.4 п.12.3, пп.12.4.3 п.12.4 та п. 12.5 ст. 12 Податкового кодексу України та Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Таким чином, на думку представника відповідача, встановлені пп.12.3.4 п.12.3 ст. 12, пп.12.4.3 п.12.4 та п.12.5 ст. 12 ПК України, вимоги щодо оприлюднення рішення про встановлення місцевих податків та зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період), не поширюється на прийняті органом місцевого самоврядування на виконання Закону України №1791- VІІІ від 20.12.2016 рішення про встановлення місцевих податків на 2017 рік. Дану позицію підтверджує посиланнями на судову практику викладену у постановах Верховного Суду від 05.06.2018 по справі №821/1543/17, від 24.04.2018 по справі №802/1912/17-а, від 29.03.2018 по справі №820/4876/17. Вважає, що при винесені оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, відповідач діяв в межах норм діючого законодавства, а тому, відсутні підстави для його скасування. Просив відмовити в задоволенні позову.

12.06.2020, позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якого заперечує проти доводів представника відповідача зазначених у відзиві з підстав в викладених у позовній заяві. Крім цього зазначає, що ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі аргументує законність прийняття податкового повідомлення - рішення від 11.09.2017 №10897387, посилаючись на Закон України від 24.12.2015 №909 VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України, щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», а саме п. 4 Прикінцевих положень, а також п. 1 Указу Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно - правових актів та набрання ними чинності» від 10.06.1997 №503/97, зазначивши особливий порядок набрання чинності відповідного закону (з 01.01.2016) та підпаданням транспортного засобу ОСОБА_1 , під об`єкт оподаткування і сплату місцевого, транспортного податку у 2016 році, вважаючи, що сам факт наявності об`єкта оподаткування є підставою для справляння податку, незалежно від дотримання процедури встановлення самого виду місцевого податку. Позивач вважає, що ГУ ДФС У Херсонській області, автономній Республіці Крим та м. Севастополі невірно надана оцінка обставинами справи та неправильно застосовані норми матеріального права при прийнятті зазначеного рішення, з огляду на наступні обставини. Також зазначає, що з 01.01.2015 до переліку місцевих податків і зборів законом віднесено транспортний податок, який встановлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування і є обов`язковим до сплати на відповідній території. У даному випадку, позивач звертає увагу на те, що жодного рішення про встановлення транспортного податку з боку органу місцевого самоврядування прийнято і офіційно оприлюднено не було. Крім цього, позивач зазначає, що право власності на легковий автомобіль Volswagen Touareg, набув 26.02.2016 року, а відповідно до пп.267.6.6 п.267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, за об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу. Отже, на думку позивача, виходячи з податкового повідомлення - рішення від 22.11.2017 року №8990-13, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання з транспортного податку 22916,67 грн. за 2016 рік, в якому вже визначений принцип пропорційності відповідно до пп.267.6.6 п.267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, та сплату якого визначено касаційною інстанцією обов`язковим, правомірність прийняття повідомлення - рішення від 11.09.2017 №10897387, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання з транспортного податку за 1 місяць 2017 року в сумі 2083, 33 грн. має бути скасованим. Також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , 07.12.2017 вже було сплачено 2083,33 грн. за призначенням нарахованого йому транспортного податку, з підтверджуючою на це квитанцією №N1CLA35402 від 07.11.2017 року. Виходячи з цього, вважає, що суду необхідно здійснити обґрунтування та пояснення зарахування відповідної суми при сплаті нарахованого ОСОБА_1 транспортного податку. Просить позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.262 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.03.2020 у даній справі звернуто увагу на те, що судами не досліджено правомірності прийняття повідомлення - рішення від 11.09.2017 №10897387, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання з транспортного податку за 1 місяць 2017 року в сумі 2083, 33 грн.

Враховуючи зазначені висновки Верховного Суду, судом встановлено наступне.

11.09.2017, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення №10897387, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з транспортного податку за 1 місяць 2017 року в сумі 2083, 33 грн.

Приймаючи дане рішення, контролюючий орган виходив з наступного.

Відповідно до даних АІС «Податковий блок», відповідачем було встановлено, що у власності ОСОБА_1 обліковується автомобіль Volswagen Touareg, рік випуску 2016 року, реєстраційний номер - НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 2 967 куб.см.

Законом України від 24.12.2015 №909-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» до Податкового кодексу України були внесені зміни, зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016 року.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» №1791- VІІІ, який набрав чинності 01.01.2017 року були внесені зміни до Податкового кодексу України. У зв`язку з чим п.п.267.2.1 п.267.1 ст. 267 Податкового кодексу України викладено в новій редакції.

Відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньомісячна вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 01 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального. Щороку до 01 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб - сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року. Який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. У п.267.4 ст. 267 Податкового кодексу України зазначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до пп.267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

Як передбачено пп.267.5.1 п.267.5 ст. 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2017 визначена у розмірі 3200,00 грн.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2017 році є легкові автомобілі, середньо ринкова вартість яких становить понад 1200000,00 грн. (1200000,00 грн. = 3200,00 грн. х 375).

Механізм визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлений Методикою визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою 18.02.2016 постановою Кабінету Міністрів України №66.

Відповідно до Порядку визначення середньо ринкової вартості автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403, середньо ринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою:

Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні;

Г- коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1;

Гк- коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно інформації з офіційного сайту Мінекономрозвитку показник "Цн" автомобіля Volswagen Touareg, рік випуску 2016 року, об`єм двигуна - 3,0 куб.см., дизель, становить 1945560,00 грн.

У відповідності до Постанови №66 показник "Г" = 74. Відповідно до примітки в додатку 2 до Порядку показник "Гк" визначається у тому випадку, якщо фактичний середньорічний пробіг відрізняється від нормативного на більше ніж на 2 тис. кілометрів.

У зв`язку з відсутністю в державних органах відомостей про фактичний пробіг транспортних засобів та в зв`язку з тим, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено порядку збирання чи отримання від власників транспортних засобів такої інформації, тому при розрахунку "Сер" береться нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів затверджений Постановою № 66, який становить 27 тис. кілометрів.

Враховуючи вищевикладене, середньоринкова ціна транспортного засобу позивача становить 1945560 х (74/100) х (1 ±(0/100) = 1 439714,40 грн.

Суд звертає увагу на те, що сторонами у справі не оспорюється факт перебування автомобіля Volswagen Touareg у власності ОСОБА_1 у період з лютого 2016 по січень 2017 року включно, що відповідає вимогам встановленим п.267.4 ст. 267 Податкового кодексу України відповідно до якого ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до пп.267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про правомірність прийняття контролюючим органом податкового повідомлення - рішення від 11.09.2017 №10897387, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з транспортного податку за 1 місяць 2017 року в сумі 2083, 33 грн.

Стосовно тверджень ОСОБА_1 про те, що 07.12.2017 вже було сплачено 2083,33 грн. за призначенням нарахованого йому транспортного податку (квитанція №N1CLA35402 від 07.11.2017), тому суду необхідно здійснити обґрунтування та пояснення зарахування відповідної суми при сплаті нарахованого ОСОБА_1 транспортного податку, суд зазначає наступне.

Зазначена обставина ОСОБА_1 , у даному випадку, не впливає на встановлення судом правомірності чи не правомірності прийнятого контролюючим органом зазначеного податкового повідомлення - рішення.

Щодо посилань позивача на те, що застосування положень нової редакції ст. 267 Податкового кодексу України не може мати місце, оскільки місцеві органи самоврядування не встановили ставки та порядок нарахування та сплати транспортного податку, суд зазначає наступне.

Суд не приймає зазначені доводи позивача, оскільки правова оцінка з цього питання була дана у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 (№821/171/18) щодо правомірності винесення контролюючим органом податкового повідомлення - рішення від 22.11.2017 №8990-13, яким визначено податкове зобов`язання позивачу з транспортного податку за 2016 рік у сумі 22916,57 грн. та в цій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26.03.2018, залишено в силі.

Отже, Верховний Суд у постанові від 26.03.2020 у даній справі, дав правову оцінку правильності визначення транспортного податку позивачу за 2016 рік, а скасовано в частині прийнятого відповідачем податкового повідомлення - рішення від 11.09.2017 №10897387, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання з транспортного податку за 1 місяць 2017 року в сумі 2083, 33 грн. з підстав не надання правової оцінки судом першої та апеляційної інстанції правомірності прийняття останнього.

Таким чином, враховуючи висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26.03.2020 та встановлені судом при розгляді даної справи підстави прийняття контролюючим органом податкового повідомлення - рішення від 11.09.2017 №10897387, суд дійшов висновку про його правомірність.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя І.І. Войтович

кат. 111031102