Справа № 638/3467/20
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

07 липня 2020 р. № 638/3467/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області (вул. Бакуліна, буд. 18, м. Харків, 61066, ) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати рішення Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області щодо віднесення виплат згідно рішення Дзержинського райсуду по справі №638/15299/17 до третьої черги погашення заборгованості за рахунок коштів бюджетної програми - протиправним та скасувати його;

- зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України у Харківській області віднести виплату цих коштів до першої черги виплат, починаючи з дати одержання Держказначейством відповідних виконавчих документів.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо шкоди, завданої внаслідок адміністративного правопорушення, ушкодження здоров`я тощо. В постанові колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2015 року дії органу Пенсійного фонду порушили права позивача та визнані неправомірними. Вина органу Пенсійного фонду у цих діях: призначення позивачу пенсії на загальних підставах та щомісячне утримання з неї 20% - повністю підтверджена у цій же Постанові; на Пенсійний фонд покладений обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, що співпадає з вимогами ст. 40 КУпАП. Таким чином, згідно ст. 9 КУпАП в діях Пенсійного фонду мали місце всі ознаки адміністративного правопорушення. Крім того, рішення Дзержинського районного суду (справа №638/15299/17) по відшкодуванню моральної шкоди ґрунтується на доказах щодо погіршення та ушкодження здоров`я позивача внаслідок неправомірних дій Пенсійного фонду. На підставі викладеного просила задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.03.2020 р., справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було передано до Харківського окружного адміністративного суду.

Зазначена справа була розподілена на суддю Харківського окружного адміністративного суду Полях Н.А.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2020 року справа була прийнята до розгляду.

Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі від 14.04.2020 р. була надіслана позивачу та отримана ним 28.04.2020р.

Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі від 14.04.2020 р. була надіслана відповідачу та отримана ним 23.04.2020 р.

У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначив, що заяви ОСОБА_1 разом з виконавчими листами, виданими 22.05.2019 р. Дзержинським районним судом м. Харкова по справі №638/15299/17 надійшли до Головного управління 24.04.2019 року та 04.07.2019 року. Разом з цим, станом на 04.04.2019 року в Казначействі на виконанні за бюджетною програмою (КПКВ 3504040) перебувало понад 150 000 судових рішень на суму понад 4,5 млрд. грн. З дати подачі документів зазначені виконавчі листи знаходяться в першій черзі виконання рішень суду за бюджетною програмою. Станом на 24.04.2020 року сума коштів за судовими рішеннями, що надійшли раніше виконавчих документів, пред`явлених ОСОБА_1 складає 137504594, 42 грн. та 138342312,95 грн. відповідно. Весь час судове рішення по справі №638/15299/17 продовжувало перебувати у першій черзі за програмою (КПКВ 3504040) по теперішній час. На підставі викладеного просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Керуючись приписами ст.ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.12.2018 року по справі №638/15299/17 цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (, місце знаходження: 61022, м. Харків, м-н. Свободи, 5, 4 під.) задоволено повністю.

Стягнуто з Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (, місце знаходження: 61022, м. Харків, м-н. Свободи, 5, 4 під.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію за втрату доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 20915 (двадцять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 83 коп.

Стягнуто Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (, місце знаходження: 61022, м. Харків, м-н. Свободи, 5, 4 під.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 20915 (двадцять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн.83 коп. (а.с. 7 - 9).

Листом №410/а-11 від 26.06.2019 року Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова запропонувало позивачу звернутися до районного управління Державної казначейської служби України з питання виконання та виплати пенсії (а.с. 4).

На заяву позивача від 22.10.2019 року Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області повідомило листом №13-20/4954 від 04.11.2019 року заборгованість погашається в порядку черги. Перерахування коштів позивачу за пред`явленими виконавчими листами буде здійснюватися Казначейством України за черговістю надходження зазначеного виконавчого документа в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік (а.с. 5 - 6).

Вважаючи, що позивач знаходиться в третій черзі погашення заборгованості за рахунок коштів бюджетної програми позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

По суті спірних відносин суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією України та іншими Законами України.

Норми статті 1 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 №4901-VІ (далі - Закон №4901-VІ) визначають, що даним законом встановлюються гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" та особливості їх виконання.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №4901-VІ держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №4901-VІ виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Частиною четвертою статті 3 Закону №4901-VІ встановлено, що перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Згідно з абзацом 2 пункту 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок № 845) безспірним списанням є операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання рішень про стягнення коштів Казначейством та його територіальними органами без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Приписами пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №4901-VІ визначено, що заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок №845).

Згідно з п.3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до п. 47 Порядку №845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих:

1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника;

2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Згідно з п.48 Порядку №845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що строки погашення заборгованості за аналогічними рішеннями залежить від суми коштів, визначеної у Законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Матеріалами справи підтверджено, що виконавчі листи знаходяться в першій черзі виконання рішень суду за бюджетною програмою. Станом на 24.04.2020 року сума коштів за судовими рішеннями, що надійшли раніше виконавчих документів, пред`явлених ОСОБА_1 складає 137504594, 42 грн. та 138342312,95 грн. відповідно. Весь час судове рішення по справі №638/15299/17 продовжувало перебувати у першій черзі за програмою (КПКВ 3504040) по теперішній час.

А отже позовна вимога визнати рішення Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області щодо віднесення виплат згідно рішення Дзержинського райсуду по справі №638/15299/17 до третьої черги погашення заборгованості за рахунок коштів бюджетної програми - не підлягає задоволенню.

Вимога зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України у Харківській області віднести виплату цих коштів до першої черги виплат, починаючи з дати одержання Держказначейством відповідних виконавчих документів є похідною, а тому також не підлягає задоволенню.

Суд наголошує, що порядок черговості виконання рішень судів органами Казначейства визначений чинним законодавством України.

Частинами 1, 2 статті 23 Бюджетного кодексу України встановлено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Суд зауважує, що саме Міністерство фінансів України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову і бюджетну політику; відповідає за складання проекту закону про Державний бюджет України, визначає основні організаційно-методичні засади бюджетного планування; складає розпис Державного бюджету України згідно з бюджетними призначеннями та вносить зміни до нього.

Так, відповідно до ч.2 ст.32 Бюджетного кодексу України Міністерство фінансів України є головним розпорядником коштів за бюджетною програмою КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою", відповідає за складання Бюджетної декларації та проекту закону про Державний бюджет України, визначає основні організаційно-методичні засади бюджетного планування, що використовуються для розроблення Бюджетної декларації та проекту Державного бюджету України.

Суд зазначає, що під неправомірними діями суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у прийнятті рішення чи у здійсненні юридично значимих й обов`язкових дій не на користь зацікавлених осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично здійснені не на його користь.

Для визнання неправомірними дії недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично були виконані з порушенням норм чинного законодавства та всупереч обов`язків суб`єкта владних повноважень. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі вчинення таких дій, а також наслідки неправомірності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Матеріали справи підтверджують, що відповідач у відповідності до норм вищезазначеного законодавства, здійснив всі передбачені законодавством заходи, щодо виконання зазначеного вище рішення суду та виконавчого листа. Втім невиплата коштів за цим виконавчим документом зумовлена не бездіяльністю відповідача (як суб`єкта владних повноважень), а відсутністю належного асигнування відповідної бюджетної програми, що не належить до компетенції відповідача.

Перерахування коштів стягувачам із затримкою відбувається не через протиправні дії або бездіяльність Казначейства, а виключно у зв`язку з наявністю сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів, та передбаченими у Законах про Державний бюджет України на відповідний рік, обмеженими асигнуваннями, виділеними для погашення заборгованості за судовими рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2018 року, 25 липня 2018 року та 30 вересня 2019 року (справи №№ 804/3242/17, 466/3828/17 та 820/287/18).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено пунктом 1 статті 1 Першого протоколу. Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції.

При цьому, обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем вживалися всі необхідні дії щодо забезпечення виконання судового рішення, зокрема щодо реалізації права позивача на отримання коштів за рішенням суду, у зв`язку з чим позов є безпідставним і задоволенню не підлягає, оскільки у даних спірних правовідносинах не має місце протиправна бездіяльність чи не виплата належних позивачеві коштів.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262, 278, п. 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області (вул. Бакуліна, буд. 18, м. Харків, 61066, ) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до приписів п. 3 Прикінцевих положень до КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст рішення складено 07 липня 2020 року.

Суддя Н.А. Полях