Справа № 520/8279/2020
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
"03" липня 2020 р. № 520/8279/2020
Харківський окружний адміністративний суду у складі Головуючого судді - Спірідонова М.О. за участі секретаря судового засідання - Ліпчанської Я.В., представника позивача - Замікули Б.С.,
Позивач, Приватне акціонерне товариство "Харківський тракторний завод", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд:
2.1. Рішення господарського суду Харківської області від 12.01.2005 р. у справі № 04/309-04;
2.2. Постанова Харківського апеляційного господарського суду від 28.02.2005 р. у справі № 04/309-04;
2.3. Постанова Вищого господарського суду України від 14.06.2005 р. у справі № 04/309-04;
2.4. Ухвала Верховного суду України від 25.08.2005 р. у справі № 04/309-04;
2.5. Рішення господарського суду Харківської області від 17.01.2006 р. у справі № АС-42/299-05;
2.6. Постанова Харківського апеляційного господарського суду від 22.03.2006 р. у справі № 42/299-05;
2.7. Постанова Вищого господарського суду України від 05.03.2008 р. у справі № 42/299-05;
2.8. Ухвала Верховного суду України від 22.05.2008 р. у справі № 42/299-05;
2.9. Ухвала господарського суду від 24.10.2014 р. у справі № Б-39/109-07;
2.10.Постанова Харківського апеляційного господарського суду від 27.11.2014 р. у справі № Б-39/109-07;
2.11.Постанова Вищого господарського суду України від 04.03.2015 р. у справі № Б-39/109-07;
2.12.Ухвала Верховного суду України від 21.04.2015 р. у справі № Б-39/109-07; 2.13.Ухвала господарського суду Харківської області від 16.06.2014 р. у справі № Б-39/109-07;
2.14.Постанова Харківського апеляційного господарського суду від 15.09.2014 р. у справі № Б-39/109-07;
2.15.Постанова Вищого господарського суду України від 12.11.2014 р. у справі № Б-39/109-07;
В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що поновлення виконавчого провадження № 49749873 створює очевидну небезпеку заподіяння шкоди майновим правам позивача. В разі незастосування заходів забезпечення позову, позивач не зможе ефективно відновити свої майнові права, навіть в разі задоволення позовних вимог, оскільки проведення виконавчих дій призведе до непередбачуваних економічних наслідків, включаючи банкрутство та ліквідацію позивача. Тобто, відновлення майнових прав позивача з питань обліку спірної заборгованості та застосування наслідків такого обліку, що є предметом позову, після відчуження всіх оборотних активів та/або банкрутства позивача, як наслідок поновлення виконавчого провадження № 49749873, не має жодного сенсу.
Представники позивача в судове засідання з`явилися, заяву підтримали та просили суд її задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи - Офісу великих платників податків Державної податкової служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДПС, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши заяву, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини, зазначає наступне.
Нормами ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, та застосовує його з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дорани проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
За правилами ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Підстави забезпечення позову визначені статтею 150 КАС України.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.
Так, відповідно до зазначеної норми права суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
За змістом вищенаведених норм закону, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо невжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.
Вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає, що підстави, визначені статтею 150 КАС України є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
Слід зазначити, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Суд зазначає, що зазначені позивачем у клопотанні про забезпечення позову доводи надають суду підстав для вжиття заходів забезпечення позову, що передбачені ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд не вправі вживати такі заходи забезпечення адміністративного позову, які є фактично рівнозначними задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2015 року позовну заяву Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби до Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе", третя особа - Головне управління Державного казначейства України у Харківській області про стягнення податкового боргу було залишено без задоволення.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 року апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України було задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2015р. по справі № 820/5225/15 скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, Головне управління Державного казначейства України в Харківській області до Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе" про стягнення заборгованості за кредитами задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе" заборгованість перед державою за кредитами, наданими під державні гарантії, у розмірі 400 982 187,64 грн. В іншій частині позову було відмовлено.
Також судом встановлено, що Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження № 49749873 про стягнення з позивача 400 982 187,64 грн.
Зазначене виконавче провадження зупинено до 09.07.2020 р.
Вищевикладені обставини свідчать про те, що захист прав та інтересів позивача стане неможливими без вжиття заходів забезпечення позову, для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, у випадку задоволення позову, оскільки поновлення виконавчого провадження № 49747973 створює очевидну небезпеку заподіяння шкоди майновим правам позивача та створює загрозу банкрутства та ліквідації позивача.
Суд зазначає, що заявлений спосіб забезпечення адміністративного позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований лише на збереження існуючого становища позивача по справі до розгляду справи по суті заявлених вимог останнього.
При цьому забезпечення адміністративного позову не є вирішенням справи по суті, оскільки правова оцінка оскаржуваних дій буде здійснена під час судового розгляду справи.
Водночас, суд вважає за необхідне зазначити про те, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 15 листопада 2007 року по справі «Бендерський проти України», в якому Суд зазначив, що судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.
У справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.
Крім того, у рішенні від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.
Тобто, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що невжиття зазначених у заяві заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Керуючись ст. ст. 150, 151, 154 КАС України суд, -
УХВАЛИВ:
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно зі ст.293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення. Або в порядку, передбаченому п.15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали виготовлено 07 липня 2020 року.

Суддя Спірідонов М.О.