Справа № 540/1416/20
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1416/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни, третя особа - Акціонерне товариство "Банк Форвард" про визнання дій приватного виконавця протиправними та скасування постанов,

встановив:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків ( Вольф) Тетяною Леонідівною (далі - відповідач, приватний виконавець) постанову від 06.12.2019 року про відкриття виконавчого провадження №60808857 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. №6600 від 01.11.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Банк Форвард" заборгованості в розмірі 25958,63 гривень;

- визнати протиправною та скасувати винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяною Леонідівною постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 21.01.2020 року у виконавчому провадженні №60808857;

- визнати протиправною та скасувати винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяною Леонідівною постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 від 25.02.2020 року у виконавчому провадженні №60808857.

Позовні вимоги (виходячи зі змісту позову та заяви про поновлення строків звернення до суду) обґрунтовані тим, що в першій половині березня 2020 року позивач дізнався про накладення арешту на кошти на банківському рахунку, відкритому на його ім`я в банківській установі на підставі постанови приватного виконавця Павелків Т.Л. про арешт коштів боржника.

25.05.2020 року надійшла відповідь приватного виконавця, з якої позивачу стало відомо про існування всіх оскаржених в рамках даної справи постанов приватного виконавця.

Вказані постанови позивач вважає протиправними з огляду на те, що його місце реєстрації та проживання, а також місцезнаходження його майна, не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Павелків Тетяна Леонідівна здійснює діяльність.

З огляду на викладене позивач просить визнати протиправними та скасувати вищевказані постанови.

Ухвалою суду від 23.06.2020 року відкрито спрощене провадження у справі, визначено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

З приводу заявленого ОСОБА_1 клопотання про поновлення строків звернення до суду в означеній ухвалі судом вказано, що необхідність в її вирішенні відсутня, оскільки такий строк, в силу зазначених в ухвалі підстав, позивачем не пропущено.

01.07.2020 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого заявлених позовних вимог він не визнає. Зазначає, що ОСОБА_1 є власником рахунку № НОМЕР_1 та наявних на цьому рахунку грошових коштів, що підтверджується довідкою АТ "Банк Форвард". Вважає, що оскільки майно боржника - грошові кошти перебуває у м. Києві, то відсутнє порушення Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, чинною редакцією Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку наявності грошових коштів або майна до відкриття виконавчого провадження. Виконавець відкриває виконавче провадження на підставі заяви стягувача, в якій стягувач має право зазначити будь-які відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місце знаходження тощо). Надання стягувачем доказів на підтвердження зазначеної в заяві інформації не вимагається.

Положеннями ч.4 ст.287 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно з приписами статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

З урахуванням того, що ухвала про відкриття провадження в адміністративній справі направлена засобами електронної пошти на адреси кожного з учасників справи 24.06.2020 року (підтвердження містять матеріали адміністративної справи), суд вважає таких осіб належним чином повідомленими про місце судового розгляду та порядок в якому буде розглянута справа.

Частинами 2 та 3 статті 268 КАС України передбачено, що учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, з урахуванням скорочених строків розгляду справ даної категорії та відсутності клопотань сторін про розгляд справи за їх участю, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

06.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяною Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60808857 на підставі виконавчого напису № 6600 виданого 01.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "БАНК ФОРВАРД" боргу в сумі 25108,63 грн. згідно з кредитним договором №200131844 від 13.08.2018 року.

06.12.2019 року відповідачем винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди. 21.01.2020 року - постанова про арешт коштів боржника, а 25.02.2020 року - постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Усі вищевказані постанови містять наступну інформацію щодо боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Така ж адреса вказана у виконавчому документі та у кредитному договорі №200131844 від 13.03.2018 року.

Вважаючи, що у відповідача були відсутні законні підстави для прийняття виконавчого документа до виконання, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 р. № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону № 1404 передбачено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Вимоги до виконавчого документа визначені ст.4 Закону № 1404.

При цьому, відповідно до п.10 ч.4 ст.4 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1404 визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ст.25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 р. № 1403-VIII (далі - Закон № 1403) виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

За змістом п.10 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених ст.24 Закону № 1404.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону № 1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Таким чином, приватний виконавець вправі приймати до виконання виконавчі документи щодо боржників - фізичних осіб виключно у випадку, якщо місце проживання, перебування боржника або місце знаходження його майна знаходяться у межах його виконавчого округу.

За змістом ст.26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачається з копії паспорта ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , інформаційної довідки №210962386 від 01.06.2020 року, згаданого вище кредитного договору, позивач (боржник за виконавчим документом) з 15.09.2016 року та на час виникнення спірних правовідносин був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

Такі самі відомості указані як у виконавчому документі, так і в заяві про примусове виконання.

Однак виконавчий документ прийнято до виконання й винесено за ним постанову про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Павелків Тетяною Леонідівною.

Обґрунтовуючи правомірність оскарженої постанови, відповідач посилається на установлене законодавством право приватного виконавця приймати до виконання виконавчі документи за місцем знаходження майна боржника.

Таким майном відповідач вважає кошти, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ "Банк Форвард", який розташований за адресою: м.Київ, сул.Саксаганського, буд.105.

Суд не погоджується із такими доводами приватного виконавця, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно зі ст.179 Цивільного кодексу України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Статтею 192 Цивільного кодексу України ("Гроші (грошові кошти)") визначено: законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже, відповідно до цих норм Цивільного кодексу України гроші (кошти) відносяться до категорії майна як об`єкта цивільних прав.

За приписами п.3.1 ст.3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 р. № 2346-III кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Пунктами 6.1, 6.2 статті 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам, представництвам юридичних осіб в Україні, інвестиційним фондам та компаніям з управління активами, що діють від імені таких інвестиційних фондів, фізичним особам).

Згідно з п.п.7.1, 7.1.4, 7.1.5 ст.7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками.

Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

З аналізу вказаних норм слідує, що майном боржника є належні йому грошові кошти, які можуть бути як у готівковій, так і у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках), а не сам рахунок.

Відповідно до заяви від 27.11.2019 року № 1/1/1-1259/82 АТ "Банк Форвард" просило приватного виконавця відкрити виконавче провадження за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника. Саме ця обставина слугувала підставою для відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження, в межах якого були прийняті спірні постанови.

Суд зазначає, що ні заява стягувача (АТ "Банк Форвард") про відкриття виконавчого провадження, ані довідка АТ "Банк Форвард" щодо відкритого рахунку № 6204 жодним чином не підтверджують наявність грошових коштів боржника на банківському рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий у банку, який знаходиться у місті Києві.

Суд вказує на те, що підставою для відкриття виконавчого провадження за місцезнаходженням банківського рахунку має бути не просто заява стягувача про існування такого рахунку, а відомості про наявність на ньому коштів боржника. Інакше - без відомостей про наявність на банківському рахунку коштів позивача в приватного виконавця відсутні підстави стверджувати, що в банку знаходиться майно боржника навіть у вигляді записів на рахунку, наявним в такому випадку є лише "засіб зберігання", а не саме майно.

Відтак, відповідач порушив правила територіальної діяльності приватних виконавців, оскільки, знаючи місце проживання позивача (боржника), що не належить до його виконавчого округу, прийняв виконавчий документ з іншого виконавчого округу.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 580/3311/19.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на постанову Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 10.09.2018 р. у справі № 905/3542/15, оскільки правовідносини у даних справах не є подібними. Так, вказана постанова прийнята щодо інших правовідносин і в ній Верховним Судом надана оцінка правовідносинам щодо правомірності накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках боржника, а не щодо відкриття виконавчого провадження за місцезнаходженням карткового рахунку боржника за відсутністю доказів про наявність на цьому рахунку грошових коштів. У справі що розглядається обставини є зовсім іншими. Відтак, суд не може застосувати висновки Верховного Суду, бо вони не стосуються спірних правовідносин.

Зважаючи на обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом № 1404-VIII, здійснення виконавчих дій поза межами місця знаходження боржника, а також невиконання обов`язку із повернення виконавчого документу на виконання приписів пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII, є порушенням вимог Закону № 1404-VIII, що призвело до необґрунтованого здійснення дій з примусового виконання зазначеного виконавчого документу.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 804/6996/17, в якій також не була предметом оскарження постанова про відкриття виконавчого провадження.

Наведене, як наслідок, є підставою для скасування постанов приватного виконавця від 06.12.2019 року про відкриття виконавчого провадження № 60808857, від 21.01.2020 року про арешт коштів боржника, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.02.2020 року.

Окрім наведеного, ч.1 статті 28 Закону № 1404-VIII встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Матеріали виконавчого провадження, надані відповідачем не містять доказів направлення направлення позивачу копій постанов, прийнятих приватним виконавцем у цьому виконавчому провадженні.

Зазначені обставини вказують на порушенням виконавцем приписів частини першої статті 28 Закону № 1404-VIII щодо повідомлення боржника про вчинені виконавчі дії та є додатковою підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, серед іншого:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.ч.1, 2ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі аналізу норм законодавства та обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийняття ним постанови від 06.12.2019 року про відкриття виконавчого провадження № 60808857, від 21.01.2020 року про арешт коштів боржника, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.02.2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, то сплачений позивачем судовий збір у сумі 2522,40 грн. підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною (рнокпп: НОМЕР_3 , адреса: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд.6, офіс 15) постанову від 06.12.2019 року про відкриття виконавчого провадження № 60808857 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. №6600 від 01.11.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Банк Форвард" заборгованості в розмірі 25958,63 гривень.

Визнати протиправною та скасувати винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною (рнокпп: НОМЕР_3 , адреса: 02094 , м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд.6, офіс 15) постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 21.01.2020 року у виконавчому провадженні №60808857.

Визнати протиправною та скасувати винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною (рнокпп: НОМЕР_3 , адреса: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки , буд. 6, офіс 15) постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 від 25.02.2020 року у виконавчому провадженні №60808857.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (рнокпп: НОМЕР_3 , адреса: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд.6, офіс 15 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 2522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Згідно п.3 «Прикінцевих положень» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 105000000