Справа № 520/2208/2020
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 р. № 520/2208/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Борисюк Р.Р.,

за участі:

представника позивача - Мокроусова Ю. С.,

представника відповідача - Наумецької Е. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська 46, ) про визнання протиправними дій, скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби в Харківській області щодо винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15 січня 2020 року №Ф-3718-52, складену відносно ОСОБА_1 ;

- скасувати винесену Головним управлінням Державної податкової служби в Харківській області вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15 січня 2020 року №Ф-3718-52, відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що з 01 березня 2017 року, у передбачений Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" спосіб, до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців Державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис №3001454 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Отже, з 01.03.2017 року та по теперішній час фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не є платником єдиного внеску в розумінні ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суді від 11.03.2020 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначив, що згідно із даними ІТС "Податковий блок" по фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 станом на 29.02.2020 р. лічиться заборгованість з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне страхування (КБК 71040000) у сумі 164 040,37 грн. Вимога про сплату боргу (недоїмки) № від 05.09.2018 року, рішення № від 05.09.2018 р. та № від 05.09.2018 року винесені за фактом встановлених порушень оформлених актом перевірки від 03.08.2018 р. № 3163/20-40-13-03-08/. Також, актом перевірки було збільшено базу нарахування єдиного соціального внеску, зокрема зменшено валові витрати та збільшено чистий оподатковуваний дохід. На підставі викладеного представник відповідача просила відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Як вбачається з протоколу судового засідання 02.07.2020 року було закрито підготовче провадження та було прийнято рішення про перехід до розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні повністю позов підтримав, вказав на неправомірність дій відповідача та просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі

Представник відповідача проти позову заперечувала, підтримала аргументи викладені у відзиві на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Як вбачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, фізична особі-підприємець ОСОБА_1 була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата запису: 08.10.2008 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; номер запису 2 452 454).

Основним видом діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11) Окрім того, позивач займалася іншими видами роздрібної торгівлі поза магазинами (код КВЕД 47.99) (а.с. 130 132).

Судом встановлено, що 01.03.2017 року (номер запису 3001454) фізична особі-підприємець ОСОБА_1 припинила свою підприємницьку діяльність (а.с. 132). Зазначене також підтверджується повідомленням про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (а.с.6).

Як вбачається з інтегрованої картки платника податків (зворотній бік) фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , починаючи з 16.10.2018 року було донараховано грошову суму у розмірі 70488,13 грн. з єдиного внеску за актом поточного року на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) № від 05.09.2018 р. (а.с. 110).

Контролюючим органом було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15 січня 2020 року №Ф-3718-52, яким позивачу нарахована сума грошового зобов`язання у розмірі 163 333,07 грн. (а.с.5, 115).

Вважаючи вимогу від 15 січня 2020 року №Ф-3718-52 протиправною та такою, що порушує права та інтереси, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

По суті спірних відносин, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010р. №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Законом України від 06.12.2016р. №1774-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (далі - Закон №1774) внесено зміни до Закону України від 08.07.2010р. №2464-VI, які набули чинності з 01.01.2017 року, зокрема, щодо нарахування та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Відповідно до статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини 12 статті 9 Закону №2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Базою нарахування єдиного внеску для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 Закону №2464-VI є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб (пункт 2 частина 1 статті 7 Закону №2464-VI).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (абзац другий частини 1статті 7 Закону №2464-VI в редакції Закону №1774).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону №2464-VI мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, є недоїмкою (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №2464-VI).

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону №2464 єдиний внесок для всіх платників єдиного внеску (крім пільгових категорій) встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Отже, необхідною умовою для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема підприємницької діяльності, а з 01.01.2017 року (внесено зміни до Закону №2464-VI) в незалежності від отримання доходу від такої діяльності.

Як вже було зазначено, позивач припинив підприємницьку діяльність 01.03.2017 року (номер запису 3001454).

Суд наголошує що, відповідач всупереч приписам чинного законодавства провів перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яка на той час вже майже як рік припинила свою підприємницьку діяльність. Зазначене вбачається з матеріалів справи (а.с. 6, 132). Окрім того, за наслідками такої перевірки відповідачем був складений акт № 3136/20-40-13-03-08/ від 03.08.2018 року "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки СО Андрющенко ОСОБА_2 (податковий номер 237500886, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 року по 01.03.2017 року, дотримання вимог податкового законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 р. по 01.03.2017 р." (а.с. 137 142). Також контролюючим органом було складено податкові повідомлення-рішення № від 05.09.2018 року, № від 05.09.2018 року, № від 05.09.2018 року.

Тобто, фактично, вся заборгованість у позивача починає обліковуватися після припинення його діяльності.

Суд наголошує, що як вбачається з матеріалів справи, контролюючий орган був обізнаний про припинення підприємницької діяльності позивача. Також, про обізнаність відповідача щодо припинення підприємницької діяльності позивача підтверджується наданими відповідачем інформаційними даними, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється згідно вимог статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296, п. 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська 46, ) про визнання протиправними дій, скасування вимоги - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби в Харківській області щодо винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15 січня 2020 року № №Ф-3718-52, складену відносно ОСОБА_1 .

Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15 січня 2020 року №Ф-3718-52, складену Головним управлінням Державної податкової служби в Харківській області відносно ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська 46, ) судовий збір у сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до приписів п. 3 Прикінцевих положень до КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст рішення складено 09 липня 2020 року.

Суддя Н.А. Полях