Справа № 640/5068/20
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2020 року м. Київ № 640/5068/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

02.03.2020 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі ГУ ПФУ), в якій просить:

- визнати дії ГУ ПФУ щодо зменшення основного розміру його пенсії до 70%, замість встановлених раніше при звільненні у розмірі 74% - протиправними;

- визнати дії ГУ ПФУ щодо скасування врахування середньомісячних сум додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі: надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами - 15%; надбавки за особливо важливі завдання - 50%; премії - 10%, - протиправними;

- зобов`язати ГУ ПФУ вчинити дії щодо нарахування та виплати йому пенсії в повному обсязі на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про розрахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі постанова №103), без обмеження максимальним розміром, з урахуванням основного розміру пенсії 74% від відповідних сум грошового забезпечення, як було призначено при звільненні у запас 15.04.1984;

- зобов`язати ГУ ПФУ вчинити дії щодо нарахування та виплати пенсії в повному обсязі на виконання вимог постанови №103, а саме: пункт 2, як було призначено при звільненні у запас 15.04.1984 з урахуванням раніше встановлених надбавок: робота з таємними виробами, носіями, документами - 15%; надбавка за особливо важливі завдання - 50%; премія - 10%;

- зобов`язати ГУ ПФУ здійснити перерахунок належних до виплати сум та виплатити їх за період з 01.01.2018 по день здійснення перерахунку.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що невиплата пенсії в повному розмірі порушує його права на належне пенсійне забезпечення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.03.2020 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надіслав до Окружного адміністративного суду міста Києва копію пенсійної справи позивача та відзив на позовну заяву з викладеною позицією щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Отже суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступне.

ОСОБА_1 наказом Головнокомандуючого військами протиповітряної оборони України від 25.01.1984 №050 звільнений у відставку за віком. Позивач має 28 років вислуги, перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за вислугу років (28 років) відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ).

Згідно розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі станом на 01.12.2017, пенсія позивача обчислювалась у розмірі 74% грошового забезпечення (вислуга років 28), яке складалось із посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років 40%, надбавки особам, які працюють в умовах режимних обмежень 15%, надбавки за особливо важливі завдання - 50%, премії 10%.

З 01.01.2018 пенсія ОСОБА_1 перерахована відповідно до постанови №103 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі постанова №704). Після вказаного перерахунку основний розмір пенсії позивача склав 70% грошового забезпечення (28 років вислуги), до якого увійшли: посадовий оклад - 5220,00 грн, оклад за військовим званням 1410,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 50% - 3315,00 грн. Підсумок пенсії з надбавками склав 7027,93 грн, з урахуванням попередньої суми пенсії 2190,05 грн та підвищення 4837,88 грн, відповідно до постанови №103 виплачується: з 01.01.2018 50% суми підвищення; з 01.01.2019 75% суми підвищення; з 01.01.2020 100% від підвищення.

13.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ із заявою, в якій висловив прохання, зокрема, усунути порушення законодавства України щодо зменшення останнім при перерахунку його пенсії в 2018 році основного розміру пенсії з 74% до 70% та неврахування у вказаний перерахунок сум додаткових видів грошового забезпечення.

ГУ ПФУ повідомило позивача, зокрема про те, що пенсія йому перерахована відповідно до вимог чинного на час перерахунку законодавства у розмірі, визначеному на дату такого перерахунку та відповідних складових. Наразі відсутні правові підстави для проведення перерахунків пенсії, оскільки нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом, в тому числі і у зв`язку з уточненням грошового забезпечення, після набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/3858/18, не приймалось.

Вважаючи, що відповідачем порушені права та інтереси позивача в частині здійсненого перерахунку пенсії, він звернувся з відповідним позовом до суду.

Суд, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, виходить з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон №2262-ХІІ.

Відповідно до положень статті 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, яка діяла з 01.01.2003 у зв`язку із змінами внесеними Законом України від 04.07.2002 №51-IV «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ») пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; тим же особам, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років один процент відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому частиною другою цієї статті визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Перерахунок призначених відповідно до цього Закону пенсій визначений статтею 63, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).

Відповідно до частини другої статті 63 цього Закону у разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Порядок №45), згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

Відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Постановою №704 встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також цією постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.

У подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103, пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови №704.

Суд наголошує на тому, що відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-ХІІ, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

У справі, яка розглядається судом встановлено, що позивачу пенсія була призначена у 1984 році та її основний розмір до перерахунку 2018 року складав 74% від грошового забезпечення.

У подальшому стаття 13 Закону №2262-ХІІ неодноразово змінювалася в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим застосування цього показника до перерахунку пенсії позивача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін не зазнавала, а також нормами постанов №704 та №103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Таким чином, на думку суду обґрунтованими є позовні вимоги про безпідставне зниження відповідачем основного розміру пенсії з 74% на 70% сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі постанови №103, оскільки відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16.12.1974 у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7- рп/2004, від 01.12.2004 №20-рп/2004, від 09.07.2007 №6-рп/2007).

Крім того, Конституційний Суд України розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист певних категорій громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99, від 01.03.2002 №5- рп/2002, від 20.12.2016 №7-рп/2016).

Отже, при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі постанови №103 були відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії з урахуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-XII, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №240/5401/18 (провадження №11-198заі19) та у постанові Верховного Суду від 25.03.2020 у справі №804/175/1638/18 (262СП/804/3953/18).

Враховуючи це, слід визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача, встановленого як відсоткове співвідношення до сум грошового забезпечення відповідної посади, при її призначенні з 74% до 70% при проведенні перерахунку пенсійного забезпечення та зобов`язати ГУ ПФУ здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії позивача відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ, у порядку і розмірах визначених постановою №103 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 70% сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині, що стосується перерахунку пенсії позивача із урахуванням всіх раніше встановлених надбавок, то, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як зазначено вище, пунктом 1 постанови №103 визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови №704.

Пунктом 2 постанови №103 передбачалося, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 у таких розмірах:

з 01.01.2018 - 50 відсотків; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 відсотків;

з 01.01.2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Постановою №103 також внесено зміни до Порядку №45, зокрема: пункт 5 викладено в такій редакції:

« 5. Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням».

- додаток 2 до Порядку викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, яке набрало законної сили 05.03.2019, визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Отже, положеннями пункту 5 Порядку №45 (у редакції чинній після набрання 05.03.2019 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 справі №826/3858/18 законної сили) встановлено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:

посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням;

надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок;

інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію;

щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах «С», у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром «Байконур», якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення із служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 01.01.2008 для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства.

Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються (абзац другий пункту 5 Порядку №45).

Згідно з пунктом 3 Порядку №45, порядок перерахунку пенсії зокрема включає підготовку довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій особі та подання її до відповідного головного управління Пенсійного фонду України.

За змістом пунктів 2 та 3 Порядку № 45 зазначені довідки про розмір грошового забезпечення за встановленою формою готуються органом, який уповноважений рішенням керівника державного органу з якого особа була звільнена зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком, та які у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Так, відповідно до абзацу десятого пункту 10 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 №389 до функцій обласних військових комісаріатів належить забезпечення оформлення та подання документів органам Пенсійного фонду України для призначення (перерахунку) пенсій особам, звільненим з військової служби, і членам їх сімей відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до довідки, виданої уповноваженим на те органом 13.12.2018 №ФА137289 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії за посадою «командир в/ч 52513» включені: посадовий оклад у розмірі 5220,00 грн; оклад за військовим званням (підполковник) в розмірі 1410,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) - в розмірі 3315,00 грн; всього: 9945,00 грн.

Зазначена довідка складена для перерахунку пенсії відповідно до видів грошового забезпечення, які визначені пунктом 5 Порядку №45 у редакції змін внесених згідно з постановою №103, які у свою чергу рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, що набрало законної сили 05.03.2019, визнані протиправними та нечинними.

Отже, процедура перерахунку пенсії передбачає підготовку довідок для перерахунку пенсії із зазначенням відповідних видів грошового забезпечення (основних та додаткових) за відповідною посадою, що належить до повноважень обласних військових комісаріатів та інших органів визначених пунктом 3 Порядку №45, та без подання яких до головних управлінь Пенсійного фонду України перерахунок пенсії не здійснюється.

Таким чином, безпосереднє звернення позивача з вимогами до ГУ ПФУ про перерахунок пенсії без складання військовим комісаріатом за встановленою формою довідки про розмір грошового забезпечення із включенням, як вважає позивач, до такої довідки певних видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії за відповідною посадою, зокрема надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (роботу з таємними документами) - (15% від ПО), надбавки за виконання особливо важливих завдань (50% від ПО+ОВЗ+ВР), премії (10% від ПО) - є передчасним, оскільки пенсійний орган не повноважний визначати конкретні види та розміри грошового забезпечення за відповідною посадою (згідно з пунктом 6 Порядку №45 відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військово/частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена) з яких має бути перерахована пенсія.

Позивачу пенсія перерахована відповідачем згідно із вказаною вище довідкою на підставі на той момент чинної постанови №103.

Довідка, видана ІНФОРМАЦІЯ_1 з тим самим номером та датою, що й довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному постановою №103, не береться до уваги судом до спірних відносин, оскільки у цій довідці підставою перерахунку пенсій визначено постанову Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка втратила чинність на підставі постанови №704 з урахуванням змін, внесених, зокрема постановою №103.

З огляду не викладене, суд доходить висновку про передчасність вимог позивача в цій частині адміністративного позову, оскільки іншої довідки з включенням до неї додаткових видів грошового забезпечення, які, на думку позивача, мають бути враховані для перерахунку пенсії, до ГУ ПФУ не надходило, а тому в задоволенні цієї вимоги на даний час слід відмовити.

Суд зазначає, що друге речення першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції «Захист прав власності», яке дозволяє позбавити майна лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт зазначає, що держава має право здійснювати контроль за використанням майном шляхом введення в дію «законів» не поширюється на спірні правовідносини, оскільки втручання у право позивача не може бути визнано таким, що відповідає закону.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виконав частково, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 420,40 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 до 70%, замість встановлених раніше 74% - протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 74% грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018, з 01.01.2018, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмір 420,40 грн (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» цього ж Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду в місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 42098368).

Суддя О.М. Чудак