Справа № 120/946/20-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 червня 2020 р. Справа № 120/946/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Волинець В.М,

представника позивача: Олійника Р.О.,

представників відповідача: Тишковської Ю.Й., Репея А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства Агрофірма "Лани Поділля" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

в с т а н о в и в :

03.03.2020 року ПП Агрофірма "Лани Поділля" звернулось в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначили, що з 28.11.2019 року відповідачем проведено документальну виїзну перевірку ПП АФ "Лани Поділля" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за результатом якої складено Акт №1262/05-11/31576351 від 24.12.2019 року.

19.02.2020 року позивачем отримано податкові повідомлення - рішення від 13.02.2020 року № (про визначення податкового зобов`язання 94759 грн. та штрафних санкцій 23690 грн.), № (про визначення податкового зобов`язання 79589 грн. та штрафних санкцій 19879 грн.), № (про застосування штрафних санкцій 170 грн.), № (про визначення податкового зобов`язання 1456,39 грн. та штрафних санкцій 364,10 грн.) та № (про застосування штрафних санкцій 144 грн.).

На переконання позивача, податкове повідомлення-рішення від 13.02.2020 року № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляну на наступне.

Позивач вважає, що твердження відповідача про завищення податкового кредиту в загальній сумі 6323 грн., за рахунок включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по податкових накладних, реєстрацію яких в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено є хибними, оскільки податкові накладні №№ 171, 172 від 30.06.2017 та податкова накладна №161 від 31.08.2017 року були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково посилається на норми ст. 57 Розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, якими передбачений перехідний період з 1 квітня 2017 року до 1 липня 2017 року, протягом якого процедура, визначена п. 20116 ст. 201 ПК України, здійснюється без фактичного зупинення реєстрації податкової накладної.

Також, твердження відповідача про те, що позивачем в порушення п.44.1 ст. 44. п.198.2 ст.198. п.201.1 ст. 201 ПК України завищено податковий кредит з ПДВ в загальній сумі 88433 грн., за рахунок включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по податковим накладним, які виписані на підставі документів, які не можна вважати первинними документами, позивач вважає безпідставними, оскільки господарські операції з надання ПП "Тотал Транс" транспортних послуг є реальними та підтверджуються первинними документами.

Також, позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення від 13.02.2020 року №, оскільки твердження відповідача про порушення п. 44.1. ст.44 ПК України не відповідають дійсності та спростовуються первинною документацією, яка відповідачем, всупереч ч.2 п.44.6 ст. 44 ПК України врахована не була.

На переконання позивача, твердження відповідача про неможливість використання факсиміле під час оформлення первинних документів є безпідставними, оскільки "Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" та Цивільним кодексом України допускається використання факсиміле при оформленні первинних документів за умови укладення відповідної угоди.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що відповідач прийнявши оскаржувані ППР порушив його охоронювані законом права та інтереси, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № від 13.02.2020 року на загальну суму 118449 грн. та № від 13.02.2020 року на загальну суму 99486 грн.

Ухвалою суду від 10.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 31.03.2020 року.

30.03.2020 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зокрема вказав, що в ході проведення перевірки за результатами аналізу інформації, що міститься в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено, що ПП Агрофірма «Лани Поділля» віднесено до складу податкового кредиту ПДВ в загальній сумі 6326 грн., в т.ч. за червень 2017 року в сумі 6209 грн., за серпень 2017 року в сумі 117 грн., по податкових накладних реєстрацію яких зупинено, а саме: податкова накладна №171 від 30.06.2017 року на суму 12299,40 грн., в т.ч. ПДВ 2049,90грн., (постачальник ТОВ «Джерман-Центр»), статус ПН - реєстрацію зупинено; податкова накладна №172 від 30.06.2017 року на загальну суму ПДВ 6209,24грн (постачальник ТОВ «Джерман-Центр»), статус ПН - реєстрацію зупинено; податкова накладна № 161 від 31.08.2017 року на суму ПДВ 116,67 грн. (постачальник ПП «Фірма «Яско»), статус ПН - реєстрацію зупинено.

В результаті чого, ПП Агрофірма «Лани Поділля» завищено податковий кредит в загальній сумі 6326 грн., в т. ч. за червень 2017 року в сумі 6209 грн., за серпень 2017 року в сумі 117 грн., за рахунок включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по податкових накладних реєстрацію яких в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено, що є порушенням п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Крім того, в ході проведення перевірки встановлено, що директор ПП Агрофірма «Лани Поділля» Кобилинський В.В. перебував у відрядженні у Сполучених Штатах Америки з 02.02.2019 року по 08.05.2019 року, що підтверджується авіаквитком № ЕТКТ 74 від 11.12.2018 року, посадковими квитками на літак, наявною відкритою візою до США з 06.11.2018 року по 04.11.2028 року та відмітками в закордонному паспорті.

При цьому в ході проведення перевірки встановлено, що ряд господарських документів ПП Агрофірма «Лани Поділля» складені з використанням особистого підпису директора Кобилинського В.В. під час його перебування у відрядженні в США.

Зокрема, особистий підпис директора Кобилинського В.В. значиться в первинних бухгалтерських документах, а саме в актах виконаних робіт по взаємовідносинам з ПП "Тотал Транс" з придбання транспортних послуг на загальну суму 530598 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 88433 грн.:

- акт виконаних робіт №23 від 18.02.2019 року про надання послуг по перевезенню с/г техніки за маршрутом Суслівці-Немирів на суму 20000 грн., в т.ч. ПДВ 3333,33 грн.;

- акт виконаних робіт №26 від 22.02.2019 року про надання послу по перевезенню с/г техніки на суму 50000 грн., в т.ч. ПДВ 8333,33 грн.;

- акт виконаних робіт №27 від 28.02.2019 року про надання послуг по перевезенню с/г техніки за маршрутом Немирів - Херсон-Немирів на суму 30000 грн., в т.ч. ПДВ 5000 грн.;

- акт виконаних робіт №28 від 07.03.2019 року про надання послуг по перевезенню с/г техніки за маршрутом Немирів - Зміїв-Харків-Немирів на суму 100000 грн., в т.ч. ПДВ 16666,67 грн.;

- акт виконаних робіт №40 від 14.03.2019 року про надання послуг по перевезенню с/г техніки за маршрутом Немирів - Мартинівка-Немирівна суму 100000 грн., в т.ч. ПДВ 16666,67 грн.;

- акт виконаних робіт №38 від 19.03.2019 року про надання послуг по перевезенню с/г техніки за маршрутом Немирів - Купянськ - Немирів на суму 50000 грн., в т.ч. ПДВ 8333,33 грн.;

- акт виконаних робіт №39 від 19.03.2019 року про надання послуг по перевезенню с/г техніки за маршрутом Немирів - с.Смородьківка-Немирівна суму 50000 грн., в т.ч. ПДВ 8333,33 грн.;

- акт виконаних робіт №41 від 21.03.2019 року про надання послуг по перевезенню с/г техніки за маршрутом Немирів - Мартинівка-Харків- Немирів на суму 100000 грн., в т.ч. ПДВ 16666,67 грн.;

- акт виконаних робіт №42 від 25.03.2019 року про надання послуг по перевезенню с/г техніки за маршрутом Немирів - Муровані Курилівці на суму 30598 грн., в т.ч. ПДВ 5099,67 грн.

Суми податку на додану вартість по взаємовідносинам з ПП "Тотал транс" за вищезазначеними податковими накладними включено ПП Агрофірма «Лани Поділля» до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів, які відповідають даним додатку 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість, даним декларацій з ПДВ та даним Єдиного реєстру податкових накладних, а саме за лютий 2019 року в сумі 16667 грн., та за березень в сумі 71766 грн.

Перевіркою встановлено, що вищезазначені акти виконаних робіт по взаємовідносинам з ПП "Тотал Транс" за лютий - березень 2019 року були складені з використанням факсиміле директора Кобилинського В.В .

Під час розгляду заперечення, ПП Агрофірма "Лани Поділля" надано угоду про використання факсимільного підпису від 15.01.2019 року укладену з ПП «Тотал-Транс» до договору № 15012019 від 15.01.2019 року.

Відповідно до умов даної угоди Сторони дійшли згоди про те, що Замовник (ПП Агрофірма «Лани Поділля») мас право використовувати факсимільне відтворення підпису уповноваженої особи Замовника на всіх документах, що стосуються виконання умов договору №15012019 про транспортно-експедиційні послуги автотранспортом від 15.01.2019 року (додатки, додаткові угоди до нього, первинні документи та інше).

За своєю природою і цілями «факсиміле» покликане спростити виконання обов`язків певної посадової особи щодо підписання великої кількості документів, однак, ніякому разі ціллю використання факсиміле не є можливість підписання тих чи інших документів за відсутності уповноваженої на те особи або поза її волею. Проте, позивачем не надано жодної інформації, кому саме з посадових осіб підприємства дано право використовувати факсиміле директора Кобилинського В.В. , в період його відсутності.

Вказали, що на порушення до п.44.3 ст.44. п.198.2. ст. ст.198, п.201.1, ст.201 Податкового кодексу України ПП Агрофірма «Лани Поділля» завищено податковий кредит з ПДВ в загальній сумі 88433 грн., в тому числі за лютий 2019 року в сумі 16667 грн., за березень 2019 року в сумі 71766 грн., за рахунок включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по податковим накладним, які виписані на підставі документів, які не можна вважати первинними документами.

Відповідальною особою, що ставила підпис на поданих податкових Деклараціях з податку на додану вартість, був директор ПП Агрофірма «Лани Поділля» Кобилинський В.В.

Враховуючи вищевикладене, просили у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 31.03.2020 року за клопотанням сторін підготовче судове засідання відкладено на 28.04.2020 року.

Ухвалою суду від 28.04.2020 року занесеною до протоколу судового засідання у судовому засіданні оголошено перерву до 13.05.2020 року.

13.05.2020 року представником позивача подано пояснення, у яких зокрема вказав, що до складу ППР № від 13.02.2020 року відповідачем включені: сума ПДВ 6209 грн. (податкового кредиту) за податковою накладною №171 від 30.06.2017 року (постачальник ТОВ "Джерман-Центр"); сума ПДВ 117 грн. (податкового кредиту) за податковою накладною №161 від 31.08.2017 року (постачальник ПП "Фірма "Яско"); сума ПДВ 88433 грн., сплаченого позивачем в зв`язку з оплатою транспортних послуг ПП "Тотал Транс" в лютому та березні 2019 року; сума штрафу, яка становить 23690 грн. Загальна сума грошового зобов`язання визначеного ППР № від 13.02.2020 року становить 118449 грн.

До складу ППР № від 13.02.2020 року відповідачем включені: податкове зобов`язання з податку на прибуток в сумі 79589 грн., нараховане в зв`язку з невизнанням відповідачем витрат, понесених позивачем в зв`язку з оплатою транспортних послуг ПП "Тотал Транс" в лютому та березні 2019 року; сума штрафу становить 19897 грн. Загальна сума грошового зобов`язання визначеного ППР № від 13.02.2020 року становить 99486 грн.

Ухвалою суду від 13.05.2020 року занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10.06.2020 року.

10.06.2020 року представником позивача подано додаткові пояснення, у яких зокрема зазначив, що суми, сплачені ними в зв`язку з придбанням транспортних послуг від ПП «Тотал Транс» були правомірно включені до складу витрат, оскільки вони підтверджені первинною документацією, зокрема товарно-транспортними накладними.

Також вказав, що оскільки ТТН складається в зв`язку з перевезенням вантажів та містить інформацію про це - вона єпервинним документом, який підтверджуєгосподарська операцію з наданням послуг по перевезенню вантажів.

Зауважив, що відповідно до ч. 3 п. 2.4. "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції.

Ухвалою суду від 10.06.2020 року занесеною до протоколу судового засідання за клопотання представника відповідача у судовому засіданні оголошено перерву до 16.06.2020 року.

Ухвалою суду від 16.06.2020 року занесеною до протоколу судового засідання за клопотанням представника відповідача у судовому засіданні оголошено перерву до 23.06.2020 року.

22.06.2020 року представником відповідача подано додаткові докази.

У судовому засіданні 23.06.2020 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову, з мотивів наведених у відзиві на позов та просили відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини.

13.11.2019 року Головним управлінням ДПС у Вінницькій області видано наказ №2048 про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП Агрофірма "Лани Поділля" за період з 01.10.2016 року по 30.09.2019 року з метою дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01.01.2015 року по 30.09.2019 року, з 28.11.2019 року тривалістю 10 робочих днів.

28.11.2019 року Головним управління ДПС у Вінницькій області на підставі ст.10 п.77.1, п.77.2 ст. 77, п.82.1 ст. 82 Податкового кодексу України наказу ГУ ДПС у Вінницькій області №2048 від 13.11.2019 року видано направлення на проведення планової виїздної перевірки ПП Агрофірма "Лани Поділля" № № 968, 969, 970, 971 з 28.11.2019 року тривалістю 10 робочих днів.

18.12.2019 року о 13:15 директором ПП Агрофірма "Лани Поділля" отримано Запит про надання копій первинних документів, які необхідно надати до 17 год. 18.12.2019 року.

18.12.2019 року о 16:30 директором ПП Агрофірма "Лани Поділля" надано посадовим особам контролюючого органу відповідь на запит, у якому зокрема зазначено, що запит про надання копій документів оформлений з порушенням законодавчо встановленого порядку.

18.12.2019 року посадовими особами контролюючого органу складено акт № 287 про ненадання копій документів.

За наслідками перевірки, відповідачем складено акт документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи № 1262/05-11/31576351 від 24.12.2019 року, в якому зафіксовані наступні порушення:

- п.44.1 ст.44 п.п. 134.1.1 п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України ПП Агрофірма "Лани Поділля" занижено податок на прибуток в сумі 79589 грн., у томі числі за 1 квартал 2019 року у сумі 79589 грн.;

- п. 44.1 ст.44, п. 187.1 ст. 187, п. 198.2. ст. ст. 198, п.201.1, п.201.10 ст..201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) ПП Агрофірма "Лани Поділля" завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2019 року в сумі 24514 грн., та занижено податок на додану вартість в загальній сумі 676996 грн., в т.ч. за: жовтень 2016 року в сумі 17443 грн.; грудень 2016 року в сумі 30576 грн.; січень 2017 року в сумі 11110 грн.; квітень 2017 року в сумі 30293 грн.; травень 2017 року в сумі 35981 грн.; червень 2017 року в сумі 13017 грн.; жовтень 2017 року в сумі 76957 грн.; листопад 2017 року в сумі 25044 грн.; лютий 2018 року в сумі 63182 грн.; березень 2018 року в сумі 31125 грн.; квітень 2018 року в сумі 21342 грн.; травень 2018 року в сумі 12032 грн.; вересень 2018 року в сумі 36961 грн.; жовтень 2018 року в сумі 22246 грн.; листопад 2018 року в сумі 23834 грн.; грудень 2018 року в сумі 25458 грн.; січень 2019 року в сумі 27311 грн.; лютий 2019 року в сумі 21105 грн.; березень 2019 року в сумі 108660 грн.; квітень 2019 року в сумі 20566 грн.; травень 2019 року в сумі 3647 грн.; червень 2019 року в сумі 14814 грн.; липень 2019 року в сумі 3959 грн.; серпень 2019 року в сумі 3333 грн.;

- п. п. 141.4.4 пункту 141.4 ст. 141, п. 103.4 ст. 103 Податкового Кодексу України, підприємством при виплаті нерезиденту - "ANVIGRUP-TRANS SRL", Молдова доходу у вигляді фрахту в сумі 850 євро/24619,57 грн., не оподатковано такі доходи за ставкою 6% у джерела виплати таких доходів за рахунок цих доходів, в результаті чого встановлено заниження податку з доходів нерезидента за 2017 рік на суму 51 євро/1456,39 грн.;

- п. п. 16.1.3 п.16.1, п.46.1 ст.46, п.48.1 та п.48.2 ст.48, п.49.2 ст.49, п.103.9 ст.103 ПК України, в частині не подачі додатку ПН до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2017 рік з відображенням суми виплаченого на користь нерезидента "ANVIGRUP-TRANS SRL", Молдова доходу у вигляду фрахту за 2017 рік в сумі 24619,57 грн.;

- п. п. 168.1.2, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 176.1 «е» та пункт у 176.2 «а» статті 176 ПК України, а саме: - несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період з 01.10 2016 року по 30.09.2019 року, в загальній сумі - 258 грн., за червень 2018 року сумі - 30 грн.; за вересень 2018 року, в сумі - 138 грн. за листопад 2018 року, в сумі - 30 грн., за квітень 2019 року, в сумі - 30 грн., за травень 2019 року, в сумі - 30 грн.

Не погоджуючись із висновками, зазначеними в Акті перевірки № 1262/05-11/31576351 від 24.12.2019 року, 31.01.2020 року позивач подав до Головного управління ДПС у Вінницькій області свої заперечення разом з первинними документами.

За результатом розгляду заперечень, 10.02.2020 року відповідач листом №1818/10/02-32-05-11 повідомив позивача, що Перевіркою встановлено порушення ПП Агрофірма "Лани Поділля", а саме:

- п.44.1 ст.44 п.п. 134.1.1 п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України ПП Агрофірма "Лани Поділля" занижено податок на прибуток в сумі 79589 грн., у томі числі за 1 квартал 2019 року у сумі 79589 грн.;

- п. 44.1 ст.44, п. 187.1 ст. 187, п. 198.2. ст. ст. 198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) ПП Агрофірма "Лани Поділля" занижено податок на додану вартість в загальній сумі 94759 грн., в т.ч.: - червень 2017 року в сумі - 6209 грн.; - жовтень 2017 року в сумі - 117 грн.; лютий 2019 року в сумі - 16667 грн.; - березень 2019 року в сумі - 71766 грн.;

- п. п. 141.4.4 пункту 141.4 ст. 141, п. 103.4 ст. 103 Податкового Кодексу України, підприємством при виплаті нерезиденту - "ANVIGRUP-TRANS SRL", Молдова доходу у вигляді фрахту в сумі 850 євро/24619,57 грн., не оподатковано такі доходи за ставкою 6% у джерела виплати таких доходів за рахунок цих доходів, в результаті чого встановлено заниження податку з доходів нерезидента за 2017 рік на суму 51 євро/1456,39 грн.;

- п. п. 16.1.3 п.16.1, п.46.1 ст.46, п.48.1 та п.48.2 ст.48, п.49.2 ст.49, п.103.9 ст.103 ПК України, в частині не подачі додатку ПН до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2017 рік з відображенням суми виплаченого на користь нерезидента "ANVIGRUP-TRANS SRL", Молдова доходу у вигляду фрахту за 2017 рік в сумі 24619,57 грн.;

- п. п. 168.1.2, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 176.1 «е» та пункт у 176.2 «а» статті 176 ПК України, а саме: - несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період з 01.10 2016 року по 30.09.2019 року, в загальній сумі - 258 грн., за червень 2018 року сумі - 30 грн.; за вересень 2018 року, в сумі - 138 грн., за листопад 2018 року, в сумі - 30 грн., за квітень 2019 року, в сумі - 30 грн., за травень 2019 року, в сумі - 30 грн.

На підставі вказаного акту, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення № від 13.02.2020 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток, № від 13.02.2020 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість, № від 13.02.2020 року, яким застосовано штрафні санкції, № від 13.02.2020 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток, № від 13.02.2020 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у томі числі з податку на доходи фізичних осіб.

Не погоджуючись із податковими повідомлення-рішення № від 13.02.2020 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток та № від 13.02.2020 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість та вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпунктів 21.1.1-21.1.5 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Статтею 62 Податкового кодексу України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пунктом 77.6 статті 77 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 77.9. статті 77 Податкового кодексу України порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Керуючись пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Як вбачається із матеріалів справи, за результатами перевірки контролюючим органом встановлено, що ПП Агрофірма "Лани Поділля" віднесено до складу податкового кредиту ПДВ в загальній сумі 6326 грн. в т. ч. за червень 2017 року в сумі 6209 грн., за серпень 2017 року в сумі 117 грн., по податкових накладних реєстрацію яких зупинено, а саме:

- податкова накладна №171 від 30.06.2017 року на суму 12299,40 грн., в т.ч. ПДВ 2049,90 грн., (постачальник ТОВ "Джерман-Центр"), статус ПН - реєстрацію зупинено;

- податкова накладна №172 від 30.06.2017 року на загальну суму ПДВ 6209,24 грн., (постачальник ТОВ "Джерман-Центр"), статус ПН - реєстрацію зупинено;

- податкова накладна №161 від 31.08.2017 року на суму ПДВ 116,67 грн. (постачальник ПП "Фірма "Яско") статус ПН - реєстрацію запинено.

Як зазначено в акті перевірки, на порушення п.201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, ПП Агрофірма "Лани Поділля" завищено податковий кредит в загальній сумі 6326 грн., в т.ч. за червень 2017 року в сумі 6209 грн., за серпень 2017 року в сумі 117 грн., за рахунок включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по податкових накладних реєстрацію яких в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено.

Надаючи правову оцінку зазначеному, суд виходить із наступного.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені у статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22, пунктом 185.1 статті 185 та пунктом 186.1 статті 186 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

За пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України вважається дата здійснення першої з подій: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Підпунктом 198.6 пункту 198 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Бюджетне відшкодування за визначенням, наведеним у підпункті 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, є відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на піlставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме Єдиного вікна подання електронної звітності, податкова накладна №171 від 30.06.2017 року продавець ТОВ "Джерман-Центр", реєстраційний номер № , дата реєстрації 13.07.2017 року о 16:42, статус ПН - реєстрацію зупинено; податкова накладна №172 від 30.06.2017 року продавець ТОВ "Джерман - Центр", реєстраційний номер № , дата реєстрації 13.07.2017 року о 16:42, статус ПН - реєстрацію зупинено; податкова накладна №161 від 31.08.2017 року продавець ПП "Фірма "Яско", реєстраційний номер № , дата реєстрації 08.09.2017 року о 10:56, статус ПН - реєстрацію зупинено.

Вищевикладене спростовує доводи позивача про реєстрацію зазначених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не спростовують висновок податкового органу щодо неможливості включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по вищезазначених податковим накладним, також посилання позивача на положення норми п. 57 підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, оскільки незважаючи на дату складання таких податкових накладних, фактична дата подачі їх на реєстрацію відбулась за межами визначеного перехідного періоду, тобто після 01.07.2017 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що відсутність факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, виключають право позивача, як покупця товарів/послуг для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту в таких податкових накладних, що свідчить про правомірність висновків податкового органу при визначенні грошового зобов`язання в сумі 6326 грн. та штрафних санкцій в сумі 1581,50 грн.

Щодо включення до податкового кредиту сум ПДВ по податковим накладним, які виписані на підставі документів, які контролюючий орган не вважає первинними, слід вказати наступне.

Як вже зазначалось вище, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів та послуг (абзац другий пункту 198.1 статті 198 ПК України).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, серед іншого, придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХIV (далі - Закон №996-ХIV).

Відповідно до ст. 1 цього Закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію, а господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За змістом частин 1 та 2 ст. 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пунктів 1.2, 2.5 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704(далі - Положення № 88), Господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства.

За правилами ч.3 ст.207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Зі змісту наведених норм можна дійти висновків про те, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

При цьому, первинний документ, крім особистого підпису може містити інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, до яких віднесено і факсимільне відтворення підпису.

Верховний Суд у постанові від 19.04.2018 року у справі № 910/4050/17 зазначив, що положеннями чинного законодавства безпосередньо не заборонено використання факсиміле. Разом з тим, ним встановлено вимоги щодо умов його використання, а саме: наявність письмової згоди сторін щодо цього та зразки справжнього та факсимільного підписів відповідних осіб. Адже саме таким способом закріплюється юридична сила факсиміле як особистого підпису і засвідчені ним документи вважатимуться укладеними відповідно до вимог законодавства.

Судом встановлено, що 15.01.2019 року між ПП Агрофірма "Лани Поділля" та ПП "Тотал - Транс" укладено договір №15012019 про транспортно-експедиційні послуги автотранспортом та угоду до договору про використання факсимільного відтворення підпису на всіх документах, що стосуються виконання договору №15012019 від 15.01.2019 року.

Виконання зазначеного договору підтверджує товарно-транспортна накладна (далі - ТТН) № 404 від 18 лютого 2019 року, ТТН №405 від 18.02.2019 року, ТТН №412 від 22.02.2019 року, ТТН №413 від 22.02.2019 року, ТТН №422 від 28.02.2019 року, ТТН №435 від 07.03.2019 року, ТТН №436 від 07.03.2019 року, ТТН №450 від 14.03.2019 року, ТТН №451 від 14.03.2019 року, ТТН №462 від 19.02.2019 року, ТТН №463 від 19.03.2019 року, ТТН №471 від 21.03.2019 року, ТТН №485 від 25.03.2019 року та ТТН №486 від 25.03.2019 року підписані водієм/експедитором, бухгалтером та в.о. директором ПП Агрофірми "Лани Поділля"

06.02.2019 року перевізником ПП "Тотал - Транс" виписано позивачу рахунок - фактуру №СФ-0000010 на загальну суму 100000 грн., в т. ч. 16666,67 ПДВ.

06.03.2019 року перевізником ПП "Тотал - Транс" виписано позивачу рахунок - фактуру №СФ-0000027 на загальну суму 200000 грн., в т. ч. 33333,33 ПДВ.

19.03.2019 року перевізником ПП "Тотал - Транс" виписано позивачу рахунок - фактуру №СФ-0000038 на загальну суму 230598 грн., в т. ч. 38433 ПДВ.

На підтвердження здійснення оплати за надані ПП "Тотал - Транс" послуги позивачем надано виписки по рахункам, зі змісту яких вбачається, 14.02.2019 року позивач здійснив оплату за рахунком - фактури №10 від 06.02.2019 року на загальну суму 100000 грн., в т. ч. 16666,67 ПДВ.

07.03.2019 року позивач здійснив оплату за рахунком - фактури №27 від 06.03.2019 року на загальну суму 100000 грн., в т. ч. 16666,67 ПДВ.

14.03.2019 року позивач здійснив оплату за рахунком - фактури №27 від 06.03.2019 року на загальну суму 100000 грн., в т. ч. 16666,67 ПДВ.

19.03.2019 року позивач здійснив оплату за рахунком - фактури №38 від 19.03.2019 року на загальну суму 230598 грн., в т. ч. 38433 ПДВ.

Отже, здійснення господарських операцій підтверджується вищезазначеними документами наявними в матеріалах справи.

Щодо посилань відповідача на те, що в актах виконаних робіт по взаємовідносинам з ПП "Тотал Транс" з придбання транспортних послуг на загальну суму 530598 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 88433 грн. стоять підписи директора Кобилинського В.В. , який на час підписання актів перебував у відрядженні в США, а відомостей, кому саме з посадових осіб підприємства дано право використовувати його факсиміле за його відсутності не надано, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Наказом №31/01-к від 31.01.2019 року, в зв`язку із запланованим відрядженням у США з 01.02.2019 року по 09.05.2019 року, покладено на комерційного директора ПП АФ "Лани Поділля" Даніча О.В. виконувати обов`язки директора ПП АФ "Лани Поділля" з правом підпису та вчиненням правочинів на будь-яку суму в період з 01.02.2019 року по 09.05.2019 року.

Доводи відповідача про те, що особистий підпис директора, з використанням факсиміле, Кобилинського В.В. значиться в первинних бухгалтерських документах, а саме в актах наданих послуг по взаємовідносинам з ПП "Тотал Транс" з придбання транспортних послуг на загальну суму 530598 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 88433 грн. стороною позивача не спростовується.

Однак, суд вважає такі посилання, як на підставу для невизнання реальності господарських операцій надмірними, оскільки сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 27 лютого 2020 року (справа №825/785/16), від 12 лютого 2020 року (справа №813/3577/13-а) та від 11 лютого 2020 року (справа №820/3400/16).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає твердження відповідача про завищення податкового кредиту, по взаємовідносинам з ПП "Тотал Транс" з придбання транспортних послуг в загальній сумі 88433 грн. безпідставними, та як наслідок визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 13.02.2020 року в частині визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 88433 грн. (основного зобов`язання) та 22108 грн. (штрафних санкцій).

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 13.02.2020 року, слід зазначити наступне.

Згідно акту перевірки вбачається, що ПП Агрофірма "Лани Поділля" допущено порушення п.44.1 ст.44 п.п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України внаслідок неправомірного визначення показників у рядку 02 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності", за рахунок не підтвердження витрат на перевезення сільськогосподарської техніки документами, які не можна вважати первинними, внаслідок чого завищено витрати на суму 442165 грн., у тому числі за 1 квартал 2019 року у сумі 442165 грн.

На підставі чого, контролюючий орган прийняв податкового повідомлення-рішення № від 13.02.2020 року, яким збільшив суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на 79589 грн. основного платежу та 19897 грн. за штрафними санкціями.

Судом встановлено, що підставою для збільшення сум грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток стало, як стверджує відповідач, не підтвердження витрат на перевезення сільськогосподарської техніки первинними документами, а саме в актах виконаних робіт по взаємовідносинам з ПП "Тотал Транс" з придбання транспортних послуг на загальну суму 442165 грн., стоять підписи директора Кобилинського В.В. , який на час підписання актів перебував у відрядженні в США, а відомостей, кому саме з посадових осіб підприємства дано право використовувати його факсиміле за його відсутності не надано.

Як вже зазначено вище, здійснення господарських операцій по перевезенню сільськогосподарської техніки, яке виконувало ПП "Тотал Транс" підтверджується достатніми первинними документами, а саме: товарно - транспортними накладними, рахуками - фактури та виписками по рахункам, які підтверджують оплату послуг ПП "Тотал Транс".

Визнаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню податкове - повідомлення рішення № від 13.02.2020 року суд зазначив, що вважає посилання відповідача на проставлені директором підписи в актах виконаних робіт під час перебування ним за кордоном надмірними, оскільки сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Також слід вказати, що вчинення господарської операції визначається не підписанням акту виконаних робіт, а фактом руху активів платника податків та руху його капіталу, що в даному випадку здійснено та підтверджено виписками по рахункам.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 13.02.2020 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 13.02.2020 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 13.02.2020 року в частині визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 88433 грн. (основного зобов`язання) та 22108 грн. (штрафних санкцій).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на корить Приватного підприємства Агрофірма "Лани Поділля" (вул. Київська 27/77, м. Вінниця, ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3151,30 грн. (три тисячі сто п`ятдесят одна гривня тридцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Приватне підприємство Агрофірма "Лани Поділля" (вул.Київська, 27/77, м.Вінниця, );

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул.Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, ).

Рішення у повному обсязі виготовлене: 03.07.2020 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович