Справа № 200/1348/20-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2020 р. Справа№200/1348/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач), відповідно до якого просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування до загального страхового стажу позивача періоду провадження підприємницької діяльності з 12.07.2001 року по 31.12.2003 року та неврахування до стажу роботи за Списком №1 періоду навчання у Лисичанському ПТУ №2 з 01.09.1985 року по 17.04.1986 року, та з 01.07.1988 року по 30.11.1988 рік, і періоду проходження строкової військової служби з 19.04.1986 року по 06.06.1988 рік;

- зобов`язати відповідача врахувати до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 1 період навчання у Лисичанському ПТУ № 2, з 01.09.1985 року по 17.04.1986 року та з 01.07.1988 року по 30.11.1988 рік та період проходження строкової військової служби з 19.04.1986 року по 06.06.1988 рік; врахувати до загального стажу період провадження підприємницької діяльності, з 12.07.2001 року по 31.12.2003 року включно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 2018 року йому була призначена пенсія, але документи з яких можливо встановити порядок нарахування розміру пенсії та її складові йому не надавались.

З метою офіційного з`ясування всіх обставин справи, а також порядку обчислення пенсії, він звернувся до відповідача із письмовою заявою від 18.10.2019 року.

З відповіді, наданої відповідачем 25.11.2019 року, позивачдізнався, що йому не зараховано до загального страхового стажу період провадження підприємницької діяльності з 12.07.2001 року по 10.11.2003 року.

Крім того, не зараховано період його навчання у Лисичанському ПТУ №2 Луганської області не зараховано до стажу роботи по списку №1, в той час, як здобутий у ПТУ №2 фах є необхідною умовою для подальшої роботи на шахті (за списком №1).

Також, не зараховано до стажу роботи за списком №1 період проходження строкової військової служби у період навчання (ПТУ №2).

Позивач вважає, що розмір його пенсії був визначений відповідачем у меншому розмірі ніж той, що має бути при належному врахуванні його страхового, як загального так і стажу роботи за Списком № 1.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, надав письмовий на позовну заяву, відповідно до якого, серед іншого, зазначив, що позивач перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказує на те, що відповідно до даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період 12.07.2001 року по 31.12.2003 року позивачем не були здійснені відрахування страхових внесків (єдиного соціального внеску).

Посилаючись на ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» вказує, що час навчання у закладі професійної (професійно технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Тобто, зарахувати до пільгового стажу період можливо лише у випадку працевлаштування позивача на посаду «Електрослюсар підземний».

Крім того зазначає, що період служби в Радянські армії не було зараховано до пільгового стажу оскільки відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивач, після завершення служби в лавах Радянської Армії завершив навчання в Лисичанському ПТУ № 2 та працевлаштувався на посаду «Проходчик», тобто на посаду, що не відповідає тій, яка зазначена в архівній довідці від 06 жовтня 2017 року № 6.

Враховуючи викладене позивач вважає, що вчиняючи дії щодо незарахування до страхового та пільгового стажу періодів роботи він діяв у межах та у спосіб визначений чинним законодавством.

Крім цього, відповідач вказав на те, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом, встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою суду від 27 лютого 2020 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду вирішено замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням та призначити підготовче засідання на 27 квітня 2020 року

27 квітня 2020 року розгляд справи було відкладено на 18 травня 2020 року

Ухвалою суду від 18 травня 2020 року закрито підготовче провадження у справі № 200/1348/20-а та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 червня 2020 року.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 вказаної статті встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частина 9 статті 205 КАС України встановлює, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Отже, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними матеріалами справи, у порядку письмового провадження.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с.11-13).

Позивач перебуває на обліку відповідача як пенсіонер, що підтверджується матеріалами відповідної пенсійної справи та йому призначена пенсія за віком, що не заперечується відповідачем та підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 (а.с. 14).

Відповідно до архівної довідки Державного професійно-технічного навчального закладу «Привільський професійний ліцей» № 25 від 07.05.2020 року ОСОБА_1 дійсно навчався в професійно-технічному училищі № 2 м. Лисичанська Луганської області у періоди: з 01 вересня 1985 року по 06 травня 1986 року за професією «Електрослюсар підземний» на базі повної загальної середньої освіти в групі з терміном навчання 10 місяців.

Відрахований у зв`язку з призовом на військову службу (наказ № 17-К від 06.05.1986 року); з 08 серпня 1988 року по 30 листопада 1988 року за професією «Прохідник» на базі технічного училища, за рішенням приймальної комісії.

Після закінчення повного курсу навчання здобув кваліфікацію «Прохідник четвертого розряду», отримав атестат № 788 від 30.11.1988 року. Підстава: наказ про зарахування № 75-К від 01.09.1985 року, наказ про відрахування у зв`язку кз призовом на військову службу № 17-К від 06.05.1986 року; поіменний номер 5331; наказ про зарахування № 31-К від 08.08.1988 року; наказ про відрахування у зв`язку з випуском № 53-К від 30.11.1988 року; поіменний номер 6564 (а.с. 212)

Згідно довідки Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № 31902/10/05-82-08-013 від 20.12.2017 року встановлено, що позивач перебував на податковому обліку в ДПІ у Іллічівському районі м. Маріуполя як фізична особа-підприємець з 20.07.2001 року по 02.08.2005 року.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 16.08.2005 року внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця (а.с. 148).

У період з 12.07.2001 року по 31.12.2003 року позивач здійснював підприємницьку діяльність та був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_4 (а.с. 149) та довідкою Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № 31902/10/05-82-08-013 від 20.12.2017 року. (а.с. 32, 37).

Згідно з довідкою Управління Пенсійного фонду в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області від 15.06.2005 року № 47л про зняття з обліку встановлено, що станом на 13.06.2005 року відсутня заборгованість за страхувальником (а.с. 36).

18 жовтня 2019 року позивач, з метою офіційного з`ясування обставин справи, а також на підставі ст.ст. 34, 40 Конституції України, Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про звернення громадян» звернувся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою, відповідно до якої просив:

- направити на його адресу рішення про призначення пенсії, а також повідомлення відносно: розрахунку суми пенсії; періоди роботи, які враховані у страховий стаж; періоди, які не враховані у страховий стаж; виплатний період;

- повідомити, чи був зарахований йому період навчання в ПТУ № 2, а також період строкової військової служби, у страховий стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Якщо таке зарахування не здійснено, додатково провив надати обґрунтування цьому з посиланням на певні норми права;

- повідомити, чи був йому зарахований у страховий стаж період проведення підприємницької діяльності з 12.07.2001 року по 31.12.2003 року. Якщо ні, просить повідомити підстави, а також роз`яснити, які документи необхідно надати для зарахування цього періоду;

- повідомити, які документи необхідно надати для зарахування у страховий стаж період провадження підприємницької діяльності з 01.01.2004 року по 10.11.2004 року включно (якщо такий період не врахований) (а.с.15).

На звернення позивача, відповідач своїм листом № 378/Т-02-01-06 від 25.11.2019 року повідомив про зарахування до загального стажу періоду навчання у ПТУ № 2, періоду проходження строкової військової служби та не зарахування періоду підприємницької діяльності, оскільки за вказаний період відсутні дані відомостей персоніфікованого обліку.

Крім того, позивачу було рекомендовано звернутись до управління із заявою на проведення перевірки.

Вказано, що загальний страховий стаж, який враховано по 31.03.2018 року, склав 24 роки 1 місяць 16 днів. Стаж роботи за списком № 1 - 15 років.

Згідно матеріалів пенсійної справи позивач є пенсіонером, що працює.

Коефіцієнт стажу складає 03,39083 ((24-15)х12 міс.)+1 місяць)/12 місяців*100 згідно статті 25 Закону України.

Доплата за понаднормативний стаж розраховується згідно ст. 28 Закону України (за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам пенсія збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком), що складає 4 роки.

Заробітна плата розраховується згідно до ст. 40 Закону України згідно даних персоніфікованого обліку за період з 01.08.2000 р. по 31.07.2001 року, 01.11.2004 року по 31.03.2018 року, індивідуальний коефіцієнт після оптимізації склав 1,92335.

Середня заробітна плата для обчислення пенсії становить 10343,58 грн. (5377,90 грн. середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії) * 1,92335 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації).

Розмір пенсії з 08.02.2018 року 4100,66 грн., з них:

404258 грн. розмір пенсії за віком (10343,58*0,39083), ст. 27 Закону України

58,08 грн. доплата за понаднормативний стаж 4 роки (1452,00*4%), ст. 28 Закону України працюючому.

Пенсія позивачу призначена і виплачується вірно, відповідно до вимог діючого законодавства з урахуванням страхового стажу та заробітної плати (а.с. 17-18).

Суд зазначає, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії БТ- НОМЕР_5 № 3861701 позивач:

- з 01.09.1985 року по 17.04.1986 року навчався в Лисичанському ПТУ № 2;

- з 19.04.1986 року по 06.06.1988 року проходив службу в Лавах Радянської Армії

- з 01.07.1988 року по 30.11.1988 року навчався в Лисичанському ПТУ № 2 (а.с. 33-35).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і Відповідач) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначались види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Відповідно до цієї норми, до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації (пункт «д» частини 1).

Поняття системи освіти, її мету, та структуру визначено Законом України «Про освіту» (далі - Закон № 1060-XII).

Згідно з вказаним Законом, професійно-технічними закладами освіти є: професійно-технічне училище, професійно-художнє училище, професійне училище соціальної реабілітації, училище-агрофірма, училище-завод, вище професійне училище,навчально-виробничий центр, центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів, навчально-курсовий комбінат, інші типи закладів, що надають робітничу професію (стаття 41).

Згідно статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що позивач, у період з 01.09.1985 року по 17.04.1986 року, навчався в Лисичанськом ПТУ № 2 Луганської області за спеціальністю «електрослюсар підземний», після чого з 19.04.1986 року по 06.06.1988 року проходив службу в лавах Радянської армії.

Після проходження служби продовжив навчання у Лисичанськом ПТУ № 2 Луганської області за фахом «Проходчик».

Вказані обставини підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_6 та архівною довідкою Державного професійного-технічного навчального закладу «Привільський професійний ліцей» № 25 від 07.05.2020 року.

Після закінчення навчання позивач почав працювати за спеціальністю «проходчик підземний четвертого розряду з повним робочим днем під землею», що підтверджується записом №4 у трудовій книжці БТ-ІІ № 3861701.

Позивачем надано суду оригінал архівної довідки № 6 від 30.10.2017 року, відповідно до якої зазначено про період навчання та вказано про набутий позивачем фах - прохідник.

Суд зазначає, що до Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженого постановами Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, постановами КМУ № 162 від 11.03.94 р. та № 36 від 16.01.03 р. (далі - Список №1), який діяв у відповідні періоди роботи позивача, були включені такі посади (професії) як: електрослюсар підземний так і прохідник.

Отже, період навчання з 01.09.1985 року по 17.04.1986 року та з 01.07.1988 року по 30.11.1988 року і період проходження військової служби з 19.04.1986 року по 06.06.1988 року повинен зараховуватися до пільгового стажу, оскільки він безпосередньо пов`язується саме із умовами праці за професією після її здобуття та відповідно до ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» позивач, працевлаштувався саме за тією спеціальністю, за якою отримав освіту, отже має право на зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах спірних періодів.

Щодо позовних вимог про зобов`язання врахувати до загального страхового стажу період провадження підприємницької діяльності з 12.07.2001 року по 31.12.2003 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується будь-яка робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Стаття 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року встановлює, що періоди трудової діяльності і інші періоди, які враховувалися в стаж роботи для призначення пенсії до вступу у силу даного Закону, зараховуються в страховий стаж в порядку і на умовах, передбачених раніше діючим законодавством.

Згідно п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. під № 1566/11846, до заяви про призначення (перерахунку) пенсії додаються документи про стаж, які визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637.

Відповідно до п. 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Факт провадження позивачем підприємницької діяльності у період з 20.07.2001 року по 31.12.2003 року Свідоцтвом «Про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця» серії НОМЕР_7 , а також довідкою Маріупольської об`єднаної ДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області від 20.12.2017 року №31902/10/05-82-08-013.

Так, відповідно до Свідоцтвом «Про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця» серії НОМЕР_7 , датою проведення державної реєстрації позивача у якості ФОП, є 12.07.2001 року (а.с. 32).

Аналізуючи вищенаведені докази, суд приходить до висновку, що період провадження підприємницької діяльності з 12.07.2001 року по 31.12.2003 рік безпідставно не включено до стажу позивача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі

Щодо строків звернення позивача до суду з позовною заявою.

Відповідно до частин 1-3 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів повідомлення позивача про періоди стажу, що були враховані при призначенні пенсії позивачу.

З матеріалів справи судом встановлено, що про вказані обставини, а отже, і про те, що певні періоди роботи не було враховано відповідачем до стажу позивача, останній дізнався лише отримавши лист відповідача № 378/Т-02-01-06 від 25.11.2019 року.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до відтиску поштового штампу на конверті, в якому до суду надійшла позовна заява, її до суду позивачем подан шляхом направлення поштовим відділенням зв`язку 18.02.2020 року, ним не пропущено строк звернення до адміністративного суду з позовом, передбачений ст. 122 КАС України.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, судові витрати, у вигляді судового збору в сумі 840,80 грн., сплачені позивачем, підлягають відшкодуванню позивачуд за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Законами України Про пенсійне забезпечення, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про освіту», «Про професійно-технічну освіту, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області неврахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду провадження підприємницької діяльності з 12.07.2001 року по 31.12.2003 року та щодо незарахування до стажу роботи за Списком №1 періоду навчання ОСОБА_1 у Лисичанському ПТУ №2 з 01.09.1985 року по 17.04.1986 року, та з 01.07.1988 року по 30.11.1988 рік, і періоду проходження строкової військової служби з 19.04.1986 року по 06.06.1988 рік.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Зелінського, буд. 27 а, м. Маріуполь, Донецька область, 87547) зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за Списком № 1 період навчання у Лисичанському ПТУ № 2, з 01.09.1985 року по 17.04.1986 року та з 01.07.1988 року по 30.11.1988 рік та період проходження строкової військової служби з 19.04.1986 року по 06.06.1988 рік, врахувати до загального стажу період провадження підприємницької діяльності, з 12.07.2001 року по 31.12.2003 року включно.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Зелінського, буд. 27 а, м. Маріуполь, Донецька область, 87547) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення складене у повному обсязі 03 липня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приймаючи до уваги розгляд даної справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу 6 Прикінцеві положення КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя С.І. Бабіч