Справа № 640/22254/18
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/51
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року м. Київ № 640/22254/18

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ МЕТАН ПЛЮС"
до Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № 2
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ МЕТАН ПЛЮС" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № 2 від 01.10.2018 року.

Ухвалою суду від 31.01.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено його до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

27.02.2019 р. до суду надано відзив на позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ МЕТАН ПЛЮС" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 29, код 22636574) зареєстровано в якості юридичної особи 19.08.2005 р.; перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у м. Києві, Печерський район м. Києва; Код КВЕД 47.30 Роздрібна торгівля пальним.

Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТАН ПЛЮС" (код 33636574) з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, валютного - за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за той же період.

За результатами перевірки складено акт від 26.09.2017 № 391/26-15-14-02-05/33636574 .

Серед загальних відомостей зазначено, що позивач є платником ПДВ з 29.08.2005.

Основним видом діяльності є торгівля пальним.

У п. 2.7. Акту перевірки зазначено, що під час перевірки надавались запити на надання оригіналів первинних документів, належним чином завірених копій та надання письмових пояснень від 04.09.2017 та від 07.09.2017. Підприємством надано відповіді від 07.09.2017 та від 12.09.2017.

Відповідно до п/п. 3.1.1.1. Акту перевірки (щодо податку на прибуток) за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 товариством задекларовано доходів, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування у сумі 8 843 832 грн.

Перевіркою повноти декларування сум доходу, що враховується при визначенні об`єкта оподаткування встановлено його заниження на загальну суму 1 939 496 грн. ("інші доходи").

Так, (далі - "перший епізод") за результатами аналізу термінів виникнення та стану розрахунків за кредиторською заборгованістю встановлено наявність непогашених зобов`язань по бухгалтерському рахунку 621 "Короткострокові векселя, видані в національній валюті" перед постачальником, що визнаний банкрутом - ТОВ "СІС" (код 33506658, м. Одеса, вул. Головківська, 50/1) у сумі 1 939 496 грн. До перевірки надано договір від 19.12.2005 № 121901, укладений між ТОВ "СІС 2007" (продавець) та ТОВ "ТД "МЕТАН ПЛЮС" (покупець). З акту перевірки та зазначеного договору вбачається, що його предметом є постачання та монтаж обладнання, пуско-налагоджувальні роботи. Поставка здійснюється у строк до 01.04.2006. Вартість договору 1 997 500 грн., у тому числі ПДВ 332 916 грн. Передбачена попередня оплата 275 000 грн. з ПДВ. Предметом поставки є колонки заправочні. Форма оплати - безготівкова. Допускаються інші форми оплати за узгодженням сторін. Додатковою угодою від 21.03.2006 передбачена можливість розрахунку векселями. Розрахунок проводиться не пізніше наступного робочого дня з дня поставки продукції. Рахунок сформований 20.12.2005 на суму 1 997 500 грн. з ПДВ. 20.12.2005 здійснена попередня оплата на 275 000 грн. з ПДВ. Видаткова накладна оформлена 20.03.2006 на суму 1 997 500 грн. з ПДВ. Податкова накладна виписана 20.03.2006 за № 032004 на загальну суму 1 997 500 грн., у т.ч. ПДВ - 332 916 грн. До перевірки надано акт приймання-перевірки веселів від 21.03.2006, в якому зазначено, що покупець передає в рахунок заборгованості за договором № 121901 від 19.12.2005, а ТОВ "СІС 2007" приймає в рахунок заборгованості прості векселі, векселедавцем яких є ТОВ "ТД "МЕТАН ПЛЮС". З Акту перевірки вбачається та позивачем не заперечується, що загальна номінальна вартість векселів, які емітовані 21.03.2006, складає 1 722 500 грн. З матеріалів справи вбачається, що термін погашення векселів - "за пред`явленням".

Зазначено, що позивачу було надано запит від 07.09.2017 щодо надання копій оборотно-сальдових відомостей по рахунку 621, договорів з додатками з контрагентами, що відображені по рахунку № 621, акти, інші первинні документи щодо вказаної операції за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, пояснення щодо дати та причин виникнення кредиторської заборгованості, що відображена по рахунку 621 станом на 01.01.2014 у сумі 1 939 496 та станом на 31.12.2016 у сумі 1 939 496 грн. Як зазначено в Акті перевірки, на вказаний запит, 12.09.2017 надано відповідь із зазначенням про надання договору, акту, видаткової накладної.

Стосовно завірених копій первинних та бухгалтерських документів, а також надання пояснень відмовлено.

Виходячи з викладеного та на підставі наданих до перевірки документів, а Акті перевірки зроблено висновок, що кредиторська заборгованість перед постачальником - ТОВ "СІС 2007" (код 33506658) у сумі 1 939 496 грн. виникла 21.03.2006.

У взаємозв`язку з наведеним зазначено в Акті перевірки, що згідно інформації з ЄДРСР встановлено, що 17.10.2006 по справі № 7/261-06-8358 постановлено ухвалу Господарського суду Одеської області про ліквідацію банкрута - ТОВ "СІС 2007". У звіті ліквідатора зазначено, що документація, печатки і штампи відсутнім боржником ліквідатору не передавались, в ході ліквідаційної процедури ні самого боржника, ні його документації не знайдено.

Надалі, з посиланням на положення п/п. 14.1.11 ПК України (щодо визначення терміну "безнадійна заборгованість"), п/п. 14.1.13 ПК України (щодо визначення "безоплатно надані товари, роботи, послуги"), а також на положення ПК України: п. 44.1., 44.2., п. 135.1., пункти 5 та 6 П(С)БО 11 "Зобов`язання" відповідач зазначає, що поточні зобов`язання включають поточну кредиторську заборгованість, зокрема, короткострокові векселі видані.

Тобто, на думку відповідача, списання з балансу кредиторської заборгованості відбувається одночасно з визнанням цього зобов`язання іншим операційним доходом того періоду, в якому зобов`язання визнано таким, що не підлягає погашенню, з відображенням у рядку 2120 Звіту про фінансові результати (Форма № 2).

Таким чином, на думку відповідача та з урахуванням коригування тексту акту у відповіді на заперечення, в порушення п/п. 14.1.11, п/п. 14.1.13, п/п. 135.5.4. ПК України, п. 5 П(С)БО 11 "Зобов`язання", позивачем занижено доходи на загальну суму 1 939 496 грн.

Окрім того, в Акті перевірки (п/п. 3.1.1.2) зазначається (надалі - "другий епізод"), що за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 товариством задекларовано витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, у сумі 8 843 832 грн. Перевіркою встановлено завищення витрат на загальну суму 457 887 грн. ("інші витрати").

Зазначається в контексті наведеного в Акті перевірки, що товариством безпідставно списано на витрати (рахунок 94 "Інші витрати") втрати природного газу, що не пов`язані з господарською діяльністю підприємства на загальну суму 457 887 грн.

Зазначається в Акті перевірки, що під час її проведення надано акти на списання природного газу, що затверджені директором та комісією в особі керівника філії, бухгалтера та механіка. Всі акти типові та містять інформацію про те, що членами комісії встановлено, що фактичні втрати газу, пов`язані з технологічним процесом виробництва, за відповідний період, у відповідності до даних приладів обліку складали відповідну кількість газу та відповідну суму. Фактичні технологічні втрати газу, як зазначено в актах, знаходяться у межах норм технологічних втрат газу для компресора "Скиф-5" та компресора ІОДМ 115-4RR передбачених конструктивними та технологічними характеристиками обладнання. Як зазначено в цих актах, витрати підлягають списанню.

На стор.10-11 Акту перевірки визначено перелік вказаних актів по місяцям 2014 року з визначенням кількості газу, яка складала починаючи з січня 2014 (куб.м.) - 6512, 6415, 7361, 7260, 6840, 7408, 3289, 8559, 8542, 9348, 8028, 7942, а всього - 87 504 куб.м. на загальну суму 457 886,81 грн.

В Акті перевірки зазначається, що в ході перевірки позивачу було надано запит від 07.09.2017 щодо надання завірених карток по рахунку 94 "Інші витрати" за 2014, 2015, 2016 роки; оригіналів та завірених копій первинних документів, що підтверджують формування витрат, які відображені по рахунку № 94; надання пояснень щодо правомірності формування витрат. Зазначено в Акті перевірки, що товариство у відповіді від 12.09.2017 зазначило, що оригінали документів надано до перевірки, стосовно завірених копій первинних та бухгалтерських документів, а також надання письмових пояснень відмовлено.

Зазначено, що до перевірки не надано розрахунку норм технологічних втрат газу для установки компресора "Скиф-5" та компресора ІОДМ 115-4RR, про які зазначено в актах на списання природного газу, не зазначена інформація щодо абсолютних чи відносних величин відповідних норм.

Крім того, як зазначається в Акті перевірки, відсутня інформація щодо порядку виявлення зазначених втрат (проведення відповідних замірів, розрахунку об`єму, коефіцієнту стисливості газу (величина, яка характеризує зміни об`ємів газу зі зміною тиску та складу газу), чи будь-який інший вид чи спосіб розрахунку.

З посиланням на ст.ст. 1, 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.п. 1.2, 2.1, 2.4, 2.15, 2.16 Положення, затверджене наказом Мінфіну України від 24.05.1995 № 88, а також приписи ПК України: п/п. 14.1.27 (щодо визначення терміну "витрати"), п/п. 14.1.36 (щодо визначення терміну "господарська діяльність"), п. 138.2. (щодо умов та правил визнання витрат), п/п. "в" п/п. 138.10.4. (щодо визначення "інші витрати операційної діяльності, пов`язані з господарською діяльністю"), п/п. 139.1.9 ПК України (щодо наслідків не підтвердження витрат) відповідач зазначає, що в ході перевірки не доведено зв`язок понесених втрат від нестач природного газу з господарською діяльністю платника податків. Інформація щодо допустимих технологічних норм втрати газу станом на дату підписання акту перевірки - відсутня.

Таким чином, за висновком відповідача, в порушення п/п. 14.1.27, п. 14.1.36, п. 138.2., п/п. 138.10.4. ПК України підприємством завищено показники, задекларовані в рядку 06.4. Декларації "Інші витрати операційної діяльності" показників за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 на суму 457 887 грн.

У пункті 3.1.1.4. Акту перевірки зазначено, що за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 товариством задекларовано податок на прибуток у сумі 0,00 грн. Перевіркою встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 431 529 грн.

За результатами перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №2, відповідно до якого товариству збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на прибуток" на 431 529 грн. за основним зобов`язанням та на 107 882 грн. за штрафними санкціями.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.03.2018 р. у справі №826/13951/17 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №2 від 17.10.2017, прийняте Головним управлінням ДФС у м. Києві в частині визначення основного зобов`язання у розмірі 349 109,28 грн. та в частині визначення штрафних санкцій у розмірі 87 277,32 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2018 р. у вказаній справі (за скаргою ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ МЕТАН ПЛЮС") рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2018 р. щодо відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві форми "Р" №2 від 17.10.2017 року та №2 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 82419,66 грн. за податковим зобов`язанням та на 20604,92 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) скасовано, прийнято в цій частині нове рішення, яким адміністративний позов задоволено - визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві форми "Р" №2 від 17.10.2017 року та №2 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 82419,66 грн. за податковим зобов`язанням та на 20604,92 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 р. (за скаргою Головного управління ДФС у м. Києві) у вказаній справі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2018 р. залишено без змін.

01.10.2018 р. Головним управлінням ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення № 2, згідно з яким, за порушення пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 138.2 ст. 138, пп.138.10.4 п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України, з посиланням на акт від 26.09.2017 № 391/26-15-14-02-05/33636574, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 р. у справі №826/13951/17 товариству збільшено податкове зобов`язання з податку на прибуток на 82 420 грн. та нараховано 20 605 грн. штрафних санкцій.

За результатами адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення ДФС України листом від 17.12.2018 р. у розгляду скарги було відмовлено з посиланням на те, що не підлягають адміністративному оскарженню рішення контролюючих органів, які оскаржені платником в судовому порядку.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ МЕТАН ПЛЮС" - вважає податкове повідомлення-рішення від 01.10.2018 р. № 2 протиправним та просить його скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що за результатами апеляційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.03.2018 р. у справі № 826/13951/17 постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2018 р. визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 2 від 17.10.2017 р. про донарахування податку на прибуток в цілому.

Відповідно, на підставі акта перевірки від 26.09.2017 № 391/26-15-14-02-05/33636574 позивачу повторно не можуть бути нараховані податкові зобов`язання з податку на прибуток, оскільки попередньо нараховані вже були предметом оцінки в судовому порядку.

Відповідач - Головне управління ДФС у м. Києві - проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на висновки постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 р. у справі №826/13951/17, яким рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2018 р. залишено без змін.

Вказаним рішенням, в свою чергу, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 2 від 17.10.2017, прийняте Головним управлінням ДФС у м. Києві, лише в частині визначення основного зобов`язання у розмірі 349 109,28 грн. та в частині визначення штрафних санкцій у розмірі 87 277,32 грн., а в іншій частині вказане рішення залишене без змін.

Відповідач посилається на п. 5 р. ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 р. № 1204, як на підставу винесення рішення.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно з матеріалами справи та інформацією ЄДРСР рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.03.2018 р. у справі № 826/13951/17, предметом оскарження по якому було податкове повідомлення-рішення № 2 від 17.10.2017, прийняте Головним управлінням ДФС у м. Києві, щодо збільшення позивачу податкового зобов`язання з податку на прибуток на підставі акта перевірки від 26.09.2017 № 391/26-15-14-02-05/33636574, було предметом апеляційного оскарження двічі за скаргами позивача та відповідача, і за результатами їх розгляду прийнято дві постанови - від 05.06.2018 р. та від 12.09.2018 р., різного змісту.

Оскільки рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2018 р. у справі №826/13951/17 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 2 від 17.10.2017, прийняте Головним управлінням ДФС у м. Києві, в частині визначення основного зобов`язання у розмірі 349 109,28 грн. та в частині визначення штрафних санкцій у розмірі 87 277,32 грн., і постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 р. воно залишене без змін, відповідачем на залишок нарахованого податкового зобов`язання з податку на прибуток винесено нове податкове повідомлення-рішення № 2 від 01.10.2018 р. (431 529 грн.-349 109,28 грн.=82 419, 22 грн. за основним зобов`язанням та 107 882 грн.-87 277,32 грн.=20 604,68 грн. за штрафними санкціями).

Згідно з п. 5 р. ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 р. № 1204, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Тобто, наслідком залишення без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2018 р. у справі №826/13951/17 і мало стати виставлення нового податкового повідомлення-рішення згідно з п. 5 р. ІІ Порядку № 1204, за умови, що таке судове рішення одне.

В даному випадку, як зазначено вище, існують дві постанови апеляційної інстанції щодо перегляду рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2018 р. у справі №826/13951/17, що суперечать одне одному, проте, є чинними.

З вказаного приводу суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ (наприклад, рішення у справі "Христов проти України" (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) від 19.02.2009 року: 33), Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

В даному випадку обидва учасника по справі скористалися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення в передбаченому законодавством порядку, проте, результатом окремого апеляційного розгляду апеляційних скарг по справі стало два різних судових рішення, що призвело до порушення принципу правової визначеності, оскільки обидва судові рішення є чинними і суперечать одне одному.

За таких обставин суд вважає за можливе застосувати до даної ситуації також правовий висновок ЄСПЛ щодо "належного урядування", викладений у п. 70 рішення ЄСПЛ від 20.11.2011 р. у справі "Рисовський проти України" (Заява № 29979/04), а саме.

Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Оскільки правова невизначеність виникла в даному випадку не з вини позивача, він не має нести негативні наслідки такої ситуації, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві № 2 від 01.10.2018 р.

3. Присудити до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код 39439980) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ МЕТАН ПЛЮС" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 29, код 22636574) 1 762 грн. судового збору.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 06.07.2020 р.