Справа № 420/3933/20
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3933/20

Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я. Дата і місце ухвалення: 13.05.2020р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою державного реєстратора виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року по справі за адміністративним позовом державного реєстратора виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер», обслуговуючий кооператив «Екодом-1», ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2020 року державний реєстратор виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер», обслуговуючий кооператив «Екодом-1», ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування наказу від 06.02.2020 року №452/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», прийнятого на підставі висновку Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 22.01.2020р. за результатами розгляду скарг товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер», обслуговуючого кооперативу «Екодом-1» та ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірним наказом Міністерства юстиції України від 06.02.2020 року №452/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» необґрунтовано скасовано 13 рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.08.2019р., прийнятих державним реєстратором виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області ОСОБА_2, та анульовано доступ останньому до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому, відповідачем не враховано, що скаржниками ТОВ «Ханбер», ОК «Екодом-1» та ОСОБА_1 пропущено встановлений законом строк на подання скарг, що у відповідності до п.8 ч.8 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є самостійною підставою для відмови в задоволенні скарг. Також, позивач посилався на неналежне сповіщення Міністерством його, як учасника процесу, про дату та час розгляду скарг третіх осіб, ненадання державному реєстратору копій таких скарг, порушення встановленого порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації. Висновок Колегії та оскаржуваний наказ не містять мотивованого рішення щодо обрання відповідачем заходу реагування у вигляді анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав. Посилався позивач і на порушення відповідачем строку розгляду та вирішення скарг у сфері державної реєстрації, строку опублікування копії висновку та наказу від 06.02.2020 року №452/5.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, державний реєстратор виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області Мельничук В.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати ухвалу від 13.05.2020р. та направити справу до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що відмовляючи у відкритті провадження у адміністративній справі суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та що рішення, прийнятті Міністерством юстиції України, відображені в наказі від 06.02.2020 року №452/5, стосуються реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна права - права власності на окремі приміщення, розміщені в будинку за адресою: АДРЕСА_1 / АДРЕСА_2. Судом залишено поза увагою, що законність проведених реєстраційних дій, які скасовані наказом Міністерства від 06.02.2020 року №452/5, не є безпосередньою підставою для звернення до суду з цим позовом та предметом дослідження у справі. Предметом розгляду у даній справі є саме законність рішення, прийнятого суб`єктом, який здійснює владні управлінські функції - Міністерством юстиції України, а не приватноправові відносини щодо нерухомого майна, розташованого за вказаною адресою.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що у цій справі відсутній спір про право, який мав би розглядатися в порядку цивільного судочинства, а дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії Міністерства юстиції України, яке у межах спірних відносин діє як суб`єкт владних повноважень. Позивач, як державний реєстратор, перебуває у підпорядкуванні Міністерства юстиції України.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Наведеним положенням Основного Закону України кореспондує частина перша статті 5 КАС України, якою передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, у п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України наведено визначення терміну "публічно-правовий спір", згідно якого - публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що обов`язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб`єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб`єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. Отже, до юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктами владних повноважень віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій.

Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду публічно-правових спорів, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких не віднесено до інших юрисдикцій.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

У поданому до суду першої інстанції позові державний реєстратор виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області ОСОБА_2 оскаржує наказ Міністерства юстиції України від 06.02.2020 року №452/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким скасовано 13 рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.08.2019р., прийнятих позивачем, як державним реєстратором, та анульовано доступ останньому до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В свою чергу, слід зазначити, що порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав регламентовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128.

Так, статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Частиною другою зазначеної статті визначено, що Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Частиною 6 статті 37 Закону визначено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про, зокрема, тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.

При цьому, частиною 10 вказаної норми передбачено, що рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку відповідач - Міністерство юстиції України, приймаючи оскаржуваний позивачем наказ від 06.02.2020 року №452/5, згідно з яким частково задоволено скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер», обслуговуючого кооперативу «Екодом-1» та ОСОБА_1 , діяв як суб`єкт владних повноважень, оскільки при його прийнятті реалізовував надані йому законом владно-управлінські функції.

Дослідивши зміст позовної заяви та підстави, якими обґрунтовано поданий позов, колегія суддів вважає, що виниклий між сторонами спір є публічно-правовим, випливає з публічно-правових відносин, за участю суб`єкта владних повноважень, а тому повинен розглядатися саме у порядку адміністративного судочинства.

Зокрема, свої вимоги державний реєстратор виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області ОСОБА_2 обґрунтовував не посиланням на законність здійсненої ним реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна права - права власності на окремі приміщення, розміщені в будинку за адресою: АДРЕСА_1 / АДРЕСА_2 , а на порушення Міністерством процедури розгляду скарг третіх осіб та прийняття за результатами їх розгляду спірного наказу.

Висновки суду першої інстанції про те, що на те, що спір про скасування вказаного вище наказу Міністерства юстиції України є приватноправовим та зачіпає цивільно-правові права третіх осіб щодо об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 / АДРЕСА_2, на думку колегії суддів, є помилковими, оскільки позовні вимоги державного реєстратора жодним чином не стосуються майнових прав на об`єкти нерухомості.

Оскаржуваний наказ є актом індивідуальної дії, оскільки прийнятий суб`єктом владних повноважень на виконання владних управлінських функцій та стосується прав або інтересів визначених в акті осіб.

Слід зазначити, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

В даному випадку виниклий між сторонами спір не є спором про право, не направлений на захист порушеного цивільного права позивача, а тому не має приватноправового характеру.

Посилання суду першої інстанції на правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 05.03.2020р. по справі №815/1446/18, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що у вказаній справі спірні правовідносини виникли між фізичною особою та юридичною особою, спрямовані на захист порушеного, на думку позивача, права власності на спірні приміщення внаслідок реєстрації цього нерухомого майна за фізичною особою, а тому, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, Верховний Суд дійшов висновку, що цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

У даній же справі, предметом доказування є обставини, що підтверджують законність чи незаконність прийнятого відповідачем рішення, яке за своєю юридичною природою є рішенням суб`єкта владних повноважень та повинно прийматися в порядку, на підставі та у спосіб, визначені законом. Як зі змісту позовної заяви, так і з інших матеріалів справи вбачається, що даний спір виник з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень з підстав не дотримання процедури його прийняття і має публічно-правовий характер та за характером підпадає під дію статті 19 КАС України.

А відтак, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта, що дослідженню у даній справі підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії відповідача, який у межах спірних правовідносин діє як суб`єкт владних повноважень.

З урахуванням викладеного, виходячи з суб`єктного складу та предмету спірних правовідносин, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у адміністративній справі.

Суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу в порушення пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції від 13 травня 2020 року підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до ч.3 ст.312 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу державного реєстратора виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року скасувати.

Справу за адміністративним позовом державного реєстратора виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер», обслуговуючий кооператив «Екодом-1», ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування наказу, направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 07 липня 2020 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук