Справа № 480/3900/20
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2020 р. Справа № 480/3900/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Довіра та Гарантія" про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича (далі по тексту - відповідач, приватний виконавець Клименко Р.В.), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Довіра та Гарантія" (далі по тексту - ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія") про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62292582 від 09.06.2020.
Позовні вимоги мотивовані тим, що приватним виконавцем Клименком Р.В., на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича (далі по тексту - приватний нотаріус Колейчик В.В.) було винесено постанову про відкриття ВП №62292582 від 09.06.2020. Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки виконавець не мав права відкривати дане провадження, у зв`язку з тим, що вона, як боржник, не має жодного відношення до виконавчого округу м. Києва, відсутнє майно, розташоване в м. Києві та грошових коштів в безготівковій формі у банках, які зареєстровано в м. Києві та Київській області вона не має. Крім того, в тексті оскаржуваної постанови невірно зазначено адресу позивачки.
Ухвалою суду від 26.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених ст. ст. 268, 269, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
03.07.2020 до суду надійшла заява позивача про розгляд справи без її участі (а.с.17).
Позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, пояснень щодо позову не надав.
На підставі ч. 3 ст. 205 КАС України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у справі не здійснюється.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №14.03-08/106770 від 25.06.2020 та паспортних даних ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8,11-12).
Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В., на підставі вищезазначеного виконавчого напису, винесено постанову ВП № 62292582 від 09.06.2020 про відкриття виконавчого провадження, адреса боржника - ОСОБА_1 зазначена: АДРЕСА_4 (а.с.3).
Крім того, 09.06.2020 приватним виконавцем Клименком Р.В. були винесені постанови про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.5) та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.7).
Позивачка, вважаючи рішення приватного виконавця про відкриття провадження протиправним, звернулась до суду за захистом свої прав.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, в тому числі такого виконавчого документа, як виконавчий напис нотаріуса.
Частиною 1 ст. 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною першою ст. 19 Закону №1404-VIII передбачено, серед іншого, право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.
В свою чергу, згідно частини першої ст. 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VІІІ (далі Закон №1403-VІІІ) фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України "Про виконавче провадження".
У відповідності до частин 1, 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Частиною 1 ст. 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (ч.3 ст.26 Закону №1404-VIII).
Отже, виконавче провадження здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом №1404-VIII випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення. У такій заяві стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника.
Як вбачається з матеріалів справи, виконавчим округом відповідача є місто Київ. Вказані обставини не заперечувались відповідачем. Таким чином, відповідач має право здійснювати дії, пов`язані з відкриттям виконавчого провадження, в територіальних межах міста Києва. Це можливо у випадку, якщо місце проживання або місцезнаходження боржника зареєстроване у місті Києві, або ж майно боржника знаходиться в межах міста Києва.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, копії паспорту позивачки, виданого в 2003 році, з відмітками про реєстрацію місця її проживання (а.с.11-12) та довідки про реєстрацію місця проживання особи №14.03-08/106770 від 25.06.2020 (а.с.8) ОСОБА_1 ще з 01.12.1997 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , у тому числі і на час відкриття 09.06.2020 виконавчого провадження №62292582. Відмітки про зміну місця реєстрації в паспорті позивача відсутні.
Виключно вказана адреса місця реєстрації боржника зазначена у договорі надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 10.05.2019 №864708 (звор.бік а.с.27-28), а також дана адреса місця реєстрації позивача міститься у виконавчому написі нотаріуса (звор.бік а.с.29).
Крім того, суд звертає увагу, що в матеріалах виконавчого провадження містяться копії супровідних листів, якими відповідачем направлялися оскаржувані постанови позивачці на адресу: АДРЕСА_5 (а.с.31, звор.бік а.с.32, а.с.34).
Більше того, звертаючись до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження, стягувач також зазначив місце реєстрації АДРЕСА_2 і фактичне місце проживання боржника АДРЕСА_1 ( а.с.22). У постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказав дві адреси ( а.с.3).
Отже, при відкритті виконавчого провадження інформація про місце проживання була відома відповідачу.
Судом не встановлено, а відповідачем не надано доказів реєстрації місця проживання чи місця перебування ОСОБА_1 або наявності у останньої майна за адресою: АДРЕСА_1 , на момент відкриття виконавчого провадження.
При цьому, відповідно до частини 5 статті 24 Закону №1404-VIII, у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Однак, відповідач всупереч вищезазначеній нормі при відкритті виконавчого провадження не пересвідчився з достовірних джерел про наявність боржника чи його майна або про місце роботи боржника у відповідному виконавчому окрузі.
Також судом взято до уваги, що пунктом 3 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.
Проте матеріали справи, в тому числі копії матеріалів виконавчого провадження №62292582 (а.с.26-37), не містять докази, які б підтверджували, що під час здійснення виконавчого провадження, відповідачем вчинялися будь-які дії стосовно з`ясування місця проживання, перебування ОСОБА_1 або знаходження її майна.
За приписами ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У спірних відносинах відповідач в силу вимог Закону №1404-VIII та Закону №1403-VІІІ у відношенні до позивача здійснює публічно-владні управлінські функції на підставі закону, а відтак в розумінні пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клименко Р.В. є суб`єктом владних повноважень.
Однак, в порушення вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не доведено правомірність прийнятої ним оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження.
Відтак, суд дійшов висновку, що відповідачем не дотримано вимоги ст. 24 Закону №1404-VIII та без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи або знаходження його майна, а в іншому виконавчому окрузі, у зв`язку з чим оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження №62292582 від 09.06.2020 не може відповідати критеріям правомірності, встановлених в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 262, 287, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження ВП №62292582 від 09.06.2020.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя А.Б. Діска