Справа № 760/25077/19
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.
при секретарі Кулик Т.В
за участю
позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальону патрульної поліції в місті Бориспіль УПП у Київській області Пастерчак Ольги Сергіївни про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

02.09.2019 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаною позовною заявою у якій просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК №000229 від 20.08.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., винесену відповідачем.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на позивача було складено постанову, про порушення ним ч.1 ст.122 КУпАП, а саме зупинка автомобіля в зоні дії знаку 3.34 ПДР «Зупинку заборонено».
Позивач не визнає інкриміноване йому адміністративне правопорушення. В зв`язку з цим, просить суд визнати незаконною цю постанову та її скасувати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився. До суду подав відзив, у якому заперечує проти задоволення вказаного позову. Вважає, що твердження позивача викладені у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Toyota Camry . н.з НОМЕР_1 , за адресою: Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль 7, здійснив невимушену зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.8.4.в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 та скоїв адміністративне правопорушення , за яке частиною першою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 255 гривень. Крім цього зазначає, що інспектором правомірно винесена постанова, будь-яких порушень при розгляді справи не було.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, та оцінивши досліджені у судовому засіданні письмові та електронні докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про адміністративне правопорушення серії НК №000229. Згідно даної постанови ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу Toyota Camry номерний знак НОМЕР_1 в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», в зв`язку з чим застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За нормою ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги розділу 53 ПДР, а саме те, що ОСОБА_1 здійснив зупинку автомобіля в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

На відео файлах «.mov» та «5339000» приєднаних відповідачем до відзиву на позовну заяву сам факт правопорушення не зафіксований.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

За таких обставин, оскаржувана постанова від 20.08.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3. п.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 242, 243-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальону патрульної поліції в місті Бориспіль УПП у Київській області Пастерчак Ольги Сергіївни про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушеннязадовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії НК № 000229 від 20.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Чирка С.С.