Справа № 604/941/19
Суддя: Сташків Н. Б.
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 604/941/19
Провадження № 2-а/604/2/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року смт. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сташківа Н.Б.

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Підволочиського районного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ст..лейтенанта поліції П`єх Богдана Івановича, Головного управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора СРПП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ст.лейтенанта поліції П`єх Богдана Івановича, Головного управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ДП18 № 346468 від 23 серпня 2019 року про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Крім того просить поновити строк звернення, передбачений ст. 289 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до зазначеної постанови 23 серпня 2019 року о 10 год 30 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ 110377-40, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. П. Мстислава в смт. Підволочиськ, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 ПДР України (в`їзд заборонено) та здійснив проїзд в зону дії знаку, чим порушив вимоги п.8.4 (В) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України, за що до нього застосовано адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Вважає, що дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Так, 23 серпня 2019 року він віз свою матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1. до Підволочиської КЦРЛ на прийом до лікаря. Оскільки місця для паркування на обочині не було, майданчику для зупинки осіб з інвалідністю не облаштовано, мати є інвалідом ІІІ групи, якій важко пересуватися,- змушений був здійснити заїзд на територію лікарні, поблизу приймального відділення. В цей час до нього підійшли працівники поліції та звернули увагу не неправильне паркування, проте, вислухавши пояснення, пішли, а коли мати повернулась, поїхали з території. 28 вересня 2019 року на його адресу надійшов лист-виклик з Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо сплати боргу за виконавчим документом та копія постанови, винесена головним державним виконавцем Підволочиського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Харитоновим В.П. від 24.09.2019р. про арешт коштів боржника, згідно якої, накладено арешт на грошові кошти, які виплачуються згідно договору оренди землі від 17.06.2017р., орендар: ТзОВ «АгроРось» в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця витрат виконавчого провадження, штрафів - 749грн. 30.09.2019 р. державним виконавцем повідомлено про несплату штрафу згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №346468, складеної інспектором СРПП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ст. лейтенантом поліції П`єх Богданом Івановичем від 23.08.2019р. в розмірі 255грн.

За вказаних обставин вважає постанову про адміністративне правопорушення незаконною та необґрунтованою, так як постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а лише містить посилання на наявність фото фіксації, що буде надана на вимогу. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не роз`яснено її прав, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, не вручено копії постанови, чим грубо порушено його права та вимоги ст. ст.268, 278, 279 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, справу просить розглянути без його участі.

Відповідач представник Головного управління національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, направивши відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що підстав для скасування постанови немає, вона складена відповідно закону. Також позивачем визнано факт порушення правил дорожнього руху, оскільки сам зазначив, що здійснив заїзд на територію Підволочиської КЦРЛ під дію знаку 3.21 ПДР України (в`їзд заборонено).

Відповідач - інспектор СРПП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ст..лейтенант поліції П`єх Б.І. в судове засідання не заявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до переконання, що позивачу слід поновити строк звернення до суду за захистом свого порушеного права, а позовні вимоги задоволити.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ст.121 ч.1 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Як вбачається з поданих позивачем матеріалів позивач отримав оскаржувану ним постанову 30 вересня 2019 року.

08 жовтня 2019 року позивач звернувся до Підволочиського районного суду із вказаним позовом, а відтак з наведених обставин суд вважає, що строк не вважається пропущеним.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційне, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та не чинним нормативно-правового акту чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що 23 серпня 2019 року інспектором СРПП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ст..лейтенантом поліції П' єх Б.І.було винесено постанову про застосування до позивача адміністративного стягнення за порушення ПДР України.

З вищевказаної постанови вбачається, що 23 серпня 2019 року о 10 год 30 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ 110377-40, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. П. Мстислава в смт. Підволочиськ, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 ПДР України (в`їзд заборонено) та здійснив проїзд в зону дії знаку, чим порушив вимоги п.8.4 (В) ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України, за що до нього застосовано адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.4 розділу І інструкції №1395 від 07.11.2015, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п.1 р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов`язковою.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Положеннями ч. 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу, проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з приписами ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Аналогічні вимоги передбачені і п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395.

Разом з тим, хоча відповідач і виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не роз`яснено її прав, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Отже, виходячи з тексту постанови, обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, інспектором патрульної поліції не досліджувались, а отже - до уваги не брались. Крім того, розглянувши справу та не вручивши її копію ОСОБА_1 відповідачем порушено порядок притягнення до відповідальності, що призвело до суттєвого порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправною та скасування постанови серії ДП18 № 346468, про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 122, 251, 268, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 5, 9, 77, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , до інспектора СРПП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ст..лейтенанта поліції П`єх Богдана Івановича, Головного управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову, винесену інспектором СРПП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області П`єх Богданом Івановичем серія ДП18 № 346468, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків