Справа № 826/892/16
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/892/16 Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Земляної Г.В. та Файдюка В.В.

за участю секретаря судового засідання Головченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 березня 2020 року (повний текст складено 11 березня 2020 року) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Колор Систем» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві (правонаступником якої є ГУ ДПС у м.Києві), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12 серпня 2015 року № та №.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 10 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено повністю, з підстав не підтвердження позивачем реальності здійснення господарських операцій, оскільки документи, якими оформлені господарські операції, підписані від імені ТОВ «Лараш Торг» ОСОБА_1 не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, а тому формування податкового обліку на їх підставі є неправомірним.

За наслідками касаційного оскарження вказаних судових рішень, постановою Верховного Суду від 14 листопада 2019 року касаційну скаргу ТОВ «Колор Систем» задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 10 червня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи справу на новий розгляду Верховний Суд зазначив, що судами першої та апеляційної інстанцій не досліджено на підставі якого рішення та в межах якого провадження призначена перевірка, коли провадження розпочато та чи є відповідне судове рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. При цьому, органи податкової служби не мають права приймати податкові повідомлення-рішення до набрання законної сили відповідним рішенням у кримінальній справі, якщо грошове зобов`язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального законодавства.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 березня 2020 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ГУ ДПС у м.Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що контролюючий орган не був обмежений у виконання функцій щодо прийняття податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки позивача, оскільки господарській операції між ТОВ «Колор Систем» та ТОВ «Лараш Торг» мають ознаки безтоварності, а первинні бухгалтерські документи за такими операціями підписані з ОСОБА_1 , яка заперечує свою причетність до господарської діяльності ТОВ «Лараш Торг».

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що відповідачем не надано до суду відповідних обвинувальних вироків, які набрали законної сили, при цьому апеляційна скарга не містить обґрунтувань у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі судом першої інстанції.

В судовому засіданні протокольною ухвалою суду здійснено заміну відповідача ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві його правонаступником - ГУ ДПС у м.Києві.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, в період з 20 липня 2015 року по 24 липня 2015 року посадовою особою ДПІ в Шевченківському районі ГУ ДФС в м.Києві на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, відповідно до наказу №1526 від 20.07.2015 та постанови слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Київській області від 15.06.2015 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Колор Систем» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Лараш Торг» за весь період взаємовідносин.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 30 липня 2015 року №348/22-07/31905435 (а.с.18 т.1), в якому зафіксовано порушення позивачем:

- п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 ПК, в результаті чого занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, з урахуванням залишку від`ємного значення попереднього звітного періоду в розмірі 205663,00 грн., в тому числі у грудні 2014 року в сумі 205663,00 грн;

- п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 185097,00 грн., в т.ч. за 2014 рік у сумі 185097,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ в Шевченківському районі ГУ ДФС в м.Києві винесено податкові повідомлення рішення від 12.08.2015:

- № (а.с.46 т.1), яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 277646,00 грн., в тому числі основний платіж - 185097,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 92549,00 грн;

-№ (а.с.48 т.1), яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 308495,00 грн, в тому числі основний платіж - 205663,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 102832,00 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України, не надав до матеріалів справи жодних доказів наявності такого, що набрав законної сили вироку суду, або ухвали про закриття такого кримінального провадження за нереабілітуючими підставами у кримінальному провадженні №0000003 від 15.01.2015, що надавало б контролюючому органу повноважень на визначення грошового зобов`язання позивача за наслідками позапланової перевірки, призначеної на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України та винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями пп.21.1.1 п.21.1 ст.20 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначається статтею 78 ПК України, відповідно до пп.78.1.11 п.78.1 якої документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, акт від 30 липня 2015 року №348/22-07/31905435 був складений за наслідками проведення позапланової виїзної документальної перевірки позивача, призначеної на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, на виконання постанови слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Київській області від 15 червня 2015 року, винесеної при здійсненні досудового розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000003 від 15 січня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, про що відповідачем зазначено в акті перевірки (а.с.21 т.1).

Колегія суддів зазначає, що проведення перевірки податковим органом в межах кримінальної справи на виконання постанови слідчого у будь-яких якому випадку є самостійною підставою її проведення, результати якої є доказом в кримінальному провадженні.

При цьому, конкуренція між пріоритетом вирішення кримінальної справи над податковим спором і навпаки існувала із самого початку унормування фінансових правовідносин.

Положеннями п.36 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України (в редакції що діє з 01 вересня 2015 року) передбачено, що у разі якщо судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом України, «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» від 17 липня 2015 року №655-8 і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов`язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення - рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

На момент спірних правовідносин чинною була редакція п.86.9 ст.86 ПК України, якою передбачалось, що у разі якщо грошове зобов`язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким податковим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим податковим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються органу, що призначив перевірку.

Положеннями п.58.4 ст.58 ПК України встановлено, що у разі коли судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов`язаний визначити податкові зобов`язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов`язань за якими встановлена судовим рішенням, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов`язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов`язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов`язань за якими встановлена судовим рішенням, забороняється до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні або винесення ухвали про закриття такого кримінального провадження за нереабілітуючими підставами.

З комплексного аналізу наведених норм законодавства, що регулює спірні правовідносини, вбачається, що у випадку проведення позапланової документальної перевірки платника податків на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, тобто за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального законодавства, органи податкової служби не мають права виносити податкові повідомлення-рішення за її наслідками до набрання законної сили відповідним рішення в кримінальній справі або винесення ухвали про закриття такого кримінального провадження за нереабілітуючими підставами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постановах Верховного Суду від 31 липня 2018 року у справі №804/1045/14, від 14 травня 2019 року у справі №813/1941/15, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року, ухваленої в рамках даної справи під час скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції, при цьому, відповідно до ч.5 ст.353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Колегія суддів зазначає, що на момент проведення перевірки позивача та станом на дату складання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення досудове розслідування у кримінальному провадження, внесеному до ЄРДР за №0000003 від 15 січня 2015 року тривало.

Положеннями ч.1, 2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України, не надав до матеріалів справи жодних доказів наявності такого, що набрав законної сили вироку суду, або ухвали про закриття такого кримінального провадження за нереабілітуючими підставами у кримінальному провадженні №0000003 від 15 січня 2015 року, що надавало б контролюючому органу повноважень на визначення грошового зобов`язання позивача за наслідками позапланової перевірки, призначеної на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України та винесення податкових повідомлень-рішень від 12 серпня 2015 року № та №.

Наведене свідчить, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені контролюючим органом передчасно, з порушенням вимог п.86.9 ст.86 ПК України, за відсутності передбачених податковим законодавством підстав, є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.12.2019 у справі №826/22683/15 стосовно не розповсюдження на спірні правовідносини правил п.58.4 ст.54 та п.86.9 ст.86 ПК України щодо неможливості прийняття податкових повідомлень-рішень до ухвалення вироку, ухвали про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, що набрали законної сили, оскільки в рамках зазначеної адміністративної справи контролюючим органом було встановлено порушення позивачем податкового законодавства при взаємовідносинах із контрагентом щодо якого не здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні в рамках якого проводилась перевірка.

В даній справі контрагент позивача ТОВ «Лараш Торг» фігурує в рамках кримінального провадження внесеному до ЄРДР за №0000003 від 15 січня 2015 року, як суб`єкт господарювання, з використанням якого невстановлені особи ухилялись від сплати податків у особливо великих розмірах, що вбачається із постанови старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Київській області від 22 квітня 2015 року (а.с.154 т.1), а тому до спірних правовідносин не підлягають застосуванню висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.12.2019 у справі №826/22683/15.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції щодо порушення відповідачем вимог податкового законодавства при формування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Зокрема, в п.30 Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, зазначено, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно п.29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод не можна розуміти як такий, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в м.Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 08 липня 2020 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Г.В.Земляна

В.В.Файдюк