Справа № 520/12647/19
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

30 червня 2020 р. № 520/12647/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

представника позивача - Церковної В.О.,

представника відповідача - Морозової Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо здійснення перерахунку пенсії по стажу та заробітній платі з 01.01.2010 р. та здійснення розрахунку доплати до пенсії за понаднормовий стаж ОСОБА_1 з розміру прожиткового мінімуму 1074,00 грн. з 01.05.2016 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по стажу з 01.01.2010 р. ОСОБА_1 та здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії за понаднормовий стаж понад 20 років у розмірі 1% від мінімальної пенсії за віком та виплатити заборгованість з 01.05.2016 р.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем було вчинено неправомірні дії щодо здійснення перерахунку пенсії по стажу та заробітній платі з 01.01.2010 р. та здійснення розрахунку доплати до пенсії за понаднормовий стаж ОСОБА_1 з розміру прожиткового мінімуму 1074,00 грн. з 01.05.2016 р. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 23.12.2019 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує, оскільки діяв у відповідності до норм діючого законодавства. При цьому, представником відповідача вказано на необґрунтованість позовних вимог позивача з огляду на обставини того, що перерахунок пенсії було здійснено за самостійно поданою позивачем заявою. Крім того, представником відповідача вказано, що зміна індивідуального коефіцієнта по заробітній платі не призвело до зменшення розміру пенсії, що свідчить про відсутність порушення прав позивача

Ухвалою суду від 28.01.2020 року ухвалено розгляд справи за вищевказаним позовом здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, як отримувач пенсії за віком з 17.08.1993 року.

Позивачем у позовній заяві вказано, що з огляду на положення ст. 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення» її пенсію було призначено із заробітної плати за період з 01.07.1991 року по 31.07.1993 року та коефіцієнт заробітної плати склав 0,94142.

При цьому, як зазначено позивачем, 29.12.2003 року нею було надано відповідачу нову довідку про заробітну плату за 60 календарних місяців та подано заяву про перерахунок пенсії по стажу, за результатами розгляду якої відповідачем було розраховано пенсію на підставі зазначеної довідки з заробітної плати з 01.01.1984 р. по 31.12.1988 р., а індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача почав становити 1,29644, у зв`язку з чим збільшився і розмір її пенсії.

Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що 21.02.2007 року відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивача, після чого індивідуальний коефіцієнт заробітної плати не змінився і становив 1,29644.

Однак, як вказано позивачем при звернення у 2010 році до відповідача з метою здійснення перерахунку пенсії відповідачем було її повідомлено про обставини здійснення переплати пенсії у зв`язку з тим, що вона не повідомила про влаштування на роботу, а також позивача попрохали надати довідку про те, що вона влаштувалась на роботу.

Позивачем вказано, що нею було подано до відповідача довідку від 16.01.2010 року, видану Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут», після чого вона була примушена написати заяву про перерахунок пенсії по стажу та заробітку та про те, що просить утримувати з розміру її пенсії по 10%.

За результатами вказаних обставин відповідачем було прийнято розпорядження від 29.01.2010 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 по стажу з 01.09.2007 року та обчислено перерахунок із заробітком з 01.07.2000 року, у зв`язку з чим індивідуальний коефіцієнт заробітку позивача зменшився і почав становити 0,44772.

Вказане, на думку позивача, свідчить про порушення норми ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки нею передбачено, що кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. При цьому, вказано, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині статті 40 цього Закону, а отже пенсію позивачу мало бути перераховано по стажу, а заробітну плату залишити ту, з якої раніше була обчислена пенсія.

Також позивачем вказано, що відповідачем не вірно нарахована доплата за понаднормовий стаж, з огляду на обставини того, що понаднормовий стаж позивача, як підтверджено відповідачем складає 36 років, а за кожен рік страхового стажу понад 25 років у чоловіків та 20 років у жінок основний розмір пенсії збільшується на 1% основного розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не більше ніж на 1% мінімального розміру пенсії за віком.

При цьому, позивачем вказано, що статтею 28 Закону України від «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 зазначеного Закону не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальна пенсія за віком, відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Розмір мінімальної пенсії за віком для застрахованих осіб встановлюється Законом «Про державний бюджет України» на відповідний рік, який розраховується виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, позивачем вказано, що відповідач протиправно посилається на те, що для працюючої особи прожитковий мінімум становить 1074,00 грн., оскільки зазначений розмір був встановлений до 30.04.2016 року, а з 01.05.2016 року прожитковий мінімум зріс до 1130, 00 грн. і далі також збільшувався.

Вказані обставини, на думку позивача свідчать про наявність підстав для перерахунку її пенсії з 16.01.2010 року з урахуванням належного індивідуального коефіцієнту заробітної плати та з 01.05.2016 року з урахуванням належного розміру доплати за понаднормовий стаж.

Стосовно поданої позивачем заяви про поновлення строків звернення до суду суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, суд зазначає, що положеннями статей 1, 3 та 8 Конституції України визначено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і дію принцип верховенства права.

Водночас, приписами ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб є Закон № 1058-IV.

Враховуючи обставини того, що позивачем оскаржуються дії відповідача стосовно здійснення перерахунку пенсії по стажу та заробітній платі з 01.01.2010 р. та здійснення розрахунку доплати до пенсії за понаднормовий стаж ОСОБА_1 з розміру прожиткового мінімуму 1074,00 грн. з 01.05.2016 р., суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача та визнання поважними причин пропуску позивачем строку для звернення до суду.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

У положеннях ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Згідно із приписами ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058) встановлено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Під час розгляду справи зі змісту наданих позивачем у позові та представником позивача у судовому засіданні пояснень встановлено доводи останнього щодо зменшення відповідачем індивідуального коефіцієнту заробітної плати позивача з 1,29644 (був в 2007 р.) до 0,44772 (станом на 2010 р.).

Зі змісту наданих до суду доказів вбачається, що позивачем 20.01.2010 року було подано до відповідача заяву, в якій остання просила здійснити перерахунок її пенсії із додаванням стажу та заробітної плати, а також зазначила, що про зміну індивідуального коефіцієнта по заробітній платі обізнана.

Відповідно до п.4 розділу XV Прикінцевих положень Закону України № 1058 у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, оскільки перерахунок пенсії проводився відповідно до поданої Позивачем заяви, про зміну індивідуального коефіцієнта по заробітній платі Позивач був обізнаний, це не призвело до зменшення розміру пенсії позивача, то відсутні підстави для визнання дій органу Пенсійного фонду України неправомірними.

Частиною четвертою статті 45 Закону України № 1058 визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Зі змісту наданих представником відповідача пояснень судом встановлено, що в результаті здійсненого перерахунку з врахуванням стажу і заробітної плати розмір пенсії позивача з 01.02.2010 становив: 1228,56 грн. середньомісячний заробіток (1197,91 грн. х 1,02559 - індивідуальний коефіцієнт для обчислення); 809,93 грн. - розмір пенсії за віком розрахований від середньомісячного заробітку та коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35 (1228,56 грн. х 0,65925); 194,60 грн. - доплата за понаднормовий стаж; 1004,53 грн. - загальний розмір пенсії; 49,80 грн. - підвищення до пенсії дітям війни; 1054,33 грн. - розмір пенсії з надбавками.

Отже, в результаті перерахунку пенсії з 01.02.2010 року з додаванням стажу і заробітної плати, розмір пенсії є вищим, ніж лише з додаванням стажу. Враховуючи, щодо позивач в заяві від 20.01.2010 наполягала на здійсненні перерахунку по стажу і по заробітній платі, цей перерахунок пенсії для позивача був більш вигідним, ніж лише перерахунок від стажу, то в такому випадку, відсутні будь-які підстави для визнання дій органу Пенсійного фонду неправомірними.

Також, зі змісту наданих представником відповідача пояснень встановлено, що 25.01.2012 року позивач подала заяву про здійснення перерахунку із додаванням стажу, в результаті здійснення перерахунку за якою з додаванням стажу розмір пенсії позивача з 01.02.2012 року становив: 1228,56 грн. середньомісячний заробіток (1197,91 грн. х 1,02559 - індивідуальний коефіцієнт для обчислення); 843,10 грн. - розмір пенсії за віком розрахований від середньомісячного заробітку та коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35 (1228,56 грн. х 0,68625); 229,20 грн. - доплата за понаднормовий стаж; 1072,30 грн. - загальний розмір пенсії; 57,54 грн. - підвищення до пенсії дітям війни; 1129,84 грн. - розмір пенсії з надбавками.

Крім того, з 01.05.2012 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 327 від 23.04.2012 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» встановлено, що пенсії призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005-2006 роки відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей) та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2003-2006 роки відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік.

На підставі п.2. Постанови Кабінет Міністрів України № 327 від 23.04.2012 встановлено, що пенсії, призначені до 1 травня 2012 р. відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (за наявності страхового стажу у чоловіків - не менш як 25 років, у жінок - не менш як 20 років), «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей), «Про наукову і науковотехнічну діяльність» та «Про пенсійне забезпечення» (одержувачам соціальних пенсій), підвищуються таким чином, щоб розмір підвищення з урахуванням перерахунку, проведеного відповідно до пункту 1 цієї постанови, становив не менш як 100 гривень, для пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у осіб, які не мають страхового стажу: чоловіки - 25 років, жінки - 20 років, - 50 гривень, для соціальних пенсій - 30 гривень.

Таким чином, зі змісту наданих представником відповідача пояснень встановлено, що після проведеного перерахунку пенсії позивача з 01.05.2012 року згідно пенсії справи здійснено за наступним розрахунком: 1228,56 грн. середньомісячний заробіток (1197,91 грн. х 1,02559 - індивідуальний коефіцієнт для обчислення); 843,10 грн. - розмір пенсії за віком розрахований від середньомісячного заробітку та коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35 (1228,56 грн. х 0,68625); 229,20 грн. - доплата за понаднормовий стаж; 1072,30 грн. - загальний розмір пенсії; 58,66 грн. - підвищення до пенсії дітям війни; 100,00 грн. - підвищення на підставі п.2 Постанови КМУ № 327 від 23.04.2012 П.2; 1230,96 грн. - розмір пенсії з надбавками.

Суд зазначає, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про обставини того, що розмір пенсії позивача не було зменшено після зменшення індивідуального коефіцієнту заробітної плати.

Водночас, суд зазначає, що позивач, обґрунтовуючи власні позовні вимоги, фактично посилається лише обставини того, що посадовими особами відповідача було примушено її написати заяву про перерахунок її пенсії і з додаванням стажу та заробітної плати та примушено зазначити про погодження на відрахування зі складу пенсії 10%.

Надаючи оцінку вказаним доводам позивача, суд зазначає, що останні не підтверджуються жодними доказами, натомість матеріали справи свідчать про самостійне подання позивачем такої заяви до відповідача.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнати неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо здійснення перерахунку пенсії по стажу та заробітній платі з 01.01.2010 р. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по стажу з 01.01.2010 р. ОСОБА_1 .

Стосовно позовних вимог позивача про визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо здійснення розрахунку доплати до пенсії за понаднормовий стаж ОСОБА_1 з розміру прожиткового мінімуму 1074,00 грн. з 01.05.2016 р. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії за понаднормовий стаж понад 20 років у розмірі 1% від мінімальної пенсії за віком та виплатити заборгованість з 01.05.2016 р. суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів абз.1 ч.1 ст. 28 Закону України № 1058 мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Абзацом другим частини першої статті 28 Закону України № 1058 визначено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Пунктом 4-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України № 1058 передбачено, що для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії: збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.

Під час розгляду справи судом встановлено, що пенсію позивачу було призначено з 17.08.1993 року та, як вказано представником відповідача під час розгляду справи, збільшення пенсії встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років.

Так, зі змісту наданих представником відповідача пояснень встановлено, що 28.01.2014 року позивач звернулась за перерахунком пенсії по стажу та перерахунок проведено з 01.02.2014 року, а страховий стаж склав 52 роки 10 місяців 18 днів. В подальшому, 05.12.2017 року позивач звернулась за перерахунком пенсії по стажу та відповідачем проведено перерахунок проведено з 01.12.2017 року, страховий стаж склав 56 років 8 місяців 12 днів.

Отже, як встановлено зі змісту наданих пояснень, з 01.05.2016 по 30.11.2017 доплата до пенсії проводилась за 32 роки понаднормового стажу, а з 01.12.2017 - за 36 років понаднормового стажу.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 42 Закону України № 1058, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Абзацом другим частини третьої статті 42 Закону України № 1058 передбачено, що з 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 згідно записів в трудовій книжці та відомостей з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 12.10.2007 по 15.11.2019 працювала в Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут» та 29.11.2019 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за перерахунком пенсії у зв`язку із звільненням з роботи.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 №928-VIII встановлено з 01 січня 2016 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, в розмірі 1074,00 грн.

Таким чином, у відповідності до положень частини третьої статті 42 Закону України №1058 пенсіонерам, які працюють, починаючи з 01 січня 2016 року розрахунок понаднормового стажу здійснюється з прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб в розмірі 1074,00 грн. Після звільнення з роботи пенсіонерам перераховується пенсія з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи.

Як вказано представником відповідача та не спростовано позивачем, ОСОБА_1 звільнилась 15.11.2019 року.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII з 01 липня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність в розмірі 1564,00 грн., з 01 грудня 2019 року - в розмірі 1638,00 грн.

Зі змісту наданих представником відповідача пояснень встановлено, що позивачу як пенсіонеру, якій працює, з 01 січня 2016 року при збільшенні розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом про Державний бюджет України, розрахунок доплати за понаднормовий стаж проводився з прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб в розмірі 1074,00 грн.

При цьому, з 16.11.2019 року, тобто дати наступної після звільнення з роботи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області проведено перерахунок пенсії, при цьому розрахунок понаднормового стажу здійснено з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність в розмірі 1564,00 грн.

Отже, з 16.11.2019 року по 30.11.2019 року розмір пенсії ОСОБА_1 становив 2559,68 грн. - розмір пенсії за віком розрахований від середньомісячного заробітку та коефіцієнту стажу (4517,06 грн. х 0,56667); 563,04 грн. - доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1 абз.2) (за 36 років) (1564,00 грн. х1%х 36); 3122,72 грн. - загальний розмір пенсії; 66,43 грн. - підвищення до пенсії дітям війни (Постанова КМУ № 112 від 25.03.2014 ); 3189,15 грн. - розмір пенсії з надбавками.

В подальшому, з 01.12.2019 у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, позивачу проведено перерахунок пенсії, оскільки збільшилась доплата за понаднормовий стаж та з 01.12.2019 року розмір пенсії становить: 2559,68 грн. - розмір пенсії за віком розрахований від середньомісячного заробітку та коефіцієнту стажу (4517,06 грн. х 0,56667); 589,68 грн. - доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч. 1 абз.2) (за 36 років) (1638,00 грн. х 1%х 36); 3149,36 грн. - загальний розмір пенсії; 66,43 грн. - підвищення до пенсії дітям війни (Постанова КМУ № 112 від 25.03.2014 ); 3215,79 грн. - розмір пенсії з надбавками.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що відповідачем було вчинено протиправні дії при здійсненні розрахунку доплати до пенсії за понаднормовий стаж з розміру прожиткового мінімуму 1074,00 грн. з 01.05.2016 року по 15.11.2019 року.

Відтак, позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м-н Свободи 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 06 липня 2020 року.

Суддя Мельников Р.В.