Справа № 460/3329/20
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2020 року м. Рівне №460/3329/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді У.М. Нор розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3
доРівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області у видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ;

- зобов`язати Рівненський міський відділ Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області оформити та видати ОСОБА_3 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що ОСОБА_3 по досягненню 14 років звернувся до відповідача із заявою про оформлення паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки. За результатами розгляду вказаної заяви відповідач листом відмовив у видачі паспорта у формі паспортної книжечки мотивувавши відсутністю судового рішення. Зазначає, що нормами Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", Закону України "Про захист персональних даних", Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ від 26.06.1992, постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" № 302 від 25.03.2015 передбачено обробку персональних даних особи, які є конфіденційною інформацією, на що з особистих переконань згоду її син не надає та не погоджується на отримання паспорта у формі ID-картки, про що зазначив у поданій відповідачу заяві від 19.02.2020. Крім того зазначає, що з огляду на суб`єктний склад спірних правовідносин, зміст позовних вимог та підстави позову (зокрема, у зв`язку з відмовою ОСОБА_3 від обробки персональних даних), а також правове регулювання відносин, що склалися, є достатні підстави вважати, що дана правова ситуація відповідає ознакам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 за результатами розгляду зразкової справи Пз/9901/2/18 (№ 806/3265/17). Тому стверджує, що відмова відповідача у видачі позивачу паспорта громадянина України у формі книжечки створює перешкоди для реалізації власних прав та свобод дитини позивача, а відмова відповідача у видачі паспорта у формі книжечки за відсутності судового рішення не грунтується на вимогах закону. Оскільки такі дії відповідача щодо неоформлення паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки позивач вважає протиправними, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 14.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Управлінням Державної міграційної служби України в Рівненській області подано відзив на позовну заяву, у якому вказано, що згідно з пунктом 2 Положення № 2503-ХІІ паспорт громадянина Україні видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства після досягнення 16-річного віку. Отже, право на оформлення паспорта громадянина України у фор книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІ1 виникає у особи після досягнення 16-річного віку, за умови звернення з відповідною заявою передбаченою цим Положенням. Зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 398 "Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302" (набрала чинність 07.06.2019), до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 внесено зміни, якими передбачається, що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. Звертає увагу, що Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджено наказом МВС України від 06.06.2019 № 456, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 14.06.2019 № 620/33591 (далі - Порядок № 456), відтак вказаним Порядком № 456 визначено механізм реалізації Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ. З огляду на викладене зауважує, що відповідно до підпункту 1 пункту 3 Порядку № 456 оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України: особі, яка досягла 16-річного віку,- на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто. Однак, як вбачається зі свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 19.02.2020 не досяг шістнадцятирічного віку, тому звернення щодо видачі паспорта громадянина України у формі книжечки є передчасним.

Відзначає, що юридична неможливість застосування правової норми, закріпленої у Положенні про паспорт громадянина України, та Порядку № 456 та якими сьогодні регулюються правові відносини щодо видачі паспорта громадянина України у вигляді книжечки, обумовлюється тим, що на день виникнення спірних правовідносин ОСОБА_3 не досяг 16-ти річного віку.

З таких підстав просить суд відмовити в позові повністю та провести судовий розгляд за участі представника Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області.

Визначаючись щодо поданого Управлінням Державної міграційної служби України в Рівненській області відзиву на позовну заяву суд зазначає, що позивачем скеровано вимоги у даній справі до Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області, який виступає відповідачем по справі.

Так, відповідно до частини четвертої статті 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України визначено суб`єкта владних повноважень як орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Щодо правильного визначення відповідача у даній категорії справ звернув увагу Верховний Суд у постанові від 06.04.2020 у справі № 280/2826/19 (адміністративне провадження № К/9901/36047/19).

В силу положень статті 162 КАС України право подання відзиву на позовну заяву надано відповідачу у справі, у якому відповідач викладає заперечення проти позову.

Враховуючи наведені процесуальні положення, Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області не має статусу відповідача у даній справі та не наділене правом подання відзиву на позовну заяву по справі, відтак поданий відзив на позовну заяву не приймається до розгляду судом при вирішенні спору у даній справі.

Дослідивши позовну заяву, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_4 згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21.02.2006 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

19.02.2020 ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області із заявою, у якій вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 йому виповнилося 14 років, а тому відповідно до статті 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оскільки вказаним Законом передбачено обробку персональних даних, на яку він не надає згоди з огляду на особисті переконання, тому не погоджується на отримання паспорта у формі ID-картки. Зазначаючи, що законодавство не містить заборони щодо отримання паспорта громадянина у формі книжечки, покликаючись до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, просить видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ (а.с.7).

Листом від 06.03.2020 № 5610-450/5610.1-20 Рівненський міський відділ Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області повідомив про відсутність правових підстав оформлення та видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України у формі книжечки без відповідного рішення суду, окрім того зазначаючи, що заява про видачу паспорта підтверджує волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети її обробки (а.с.8-9).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

За змістом частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до частин першої, другої статті 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей. За змістом частини четвертої цієї ж статті, ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 № 5492-VI (далі - Закон № 5492-VI) документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України (…).

Частинами першою-п`ятою статті 14 цього Закону передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України (частина перша статті 21 Закону № 5492-VI).

Згідно з частиною третьою статті 13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України (…) містить безконтактний електронний носій.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6, 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ (далі - Положення № 2503-XII) бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис "Україна", нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис "Паспорт". На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис "Паспорт громадянина України". На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення.

Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Водночас, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (надалі - Постанова № 302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається.

За змістом пункту 2 цієї Постанови із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII;

з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Пунктом 131 Постанови № 302 передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься така інформація: (…) біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи.

Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразку містить відцифровані персональні данні особи.

Відповідно до частин першої, восьмої статті 16 Закону № 5492-VI подання документів для оформлення і отримання документів, що посвідчують особу та встановлюють громадянство України, здійснюється:

1) громадянами України, які досягли шістнадцятирічного віку, - на підставі їхньої особистої заяви;

2) громадянами України, які не досягли шістнадцятирічного віку, - на підставі заяви батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників, а якщо батьки не перебувають у шлюбі - за заявою того з батьків, з яким проживає особа, або інших представників.

Відповідно до частини сьомої статті 16 указаного Закону уповноважений суб`єкт має право відмовити заявникові у видачі документа у разі, якщо:

1) за видачею документа звернувся заявник, який не досяг шістнадцятирічного віку, або представник особи, який не має документально підтверджених повноважень на отримання документа;

2) заявник вже отримав документ такого типу, який є дійсним на день звернення (крім випадків, зазначених у частині сьомій цієї статті);

3) заявник не надав усіх документів та інформації, необхідних для оформлення і видачі документа;

4) дані, отримані з бази даних розпорядника Реєстру, не підтверджують інформацію, надану заявником.

У рішенні про відмову у видачі документа, яке доводиться до відома заявника у порядку і строки, встановлені законодавством, мають зазначатися підстави відмови. Особа має право звернутися до уповноваженого суб`єкта з повторною заявою у разі зміни або усунення обставин, через які їй було відмовлено у видачі документа.

Рішення про відмову у видачі документа може бути оскаржено особою в адміністративному порядку або до суду.

Згідно з пунктами 2, 3 Положення № 2503-XII паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 13 цього ж Положення визначено, що для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Згідно з пунктом 1.3 Порядку № 320 для оформлення паспорта особа подає:

заяву про видачу паспорта (додаток 1) (далі - заява);

свідоцтво про народження;

дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см (фотокартки, що подаються для оформлення паспорта, мають бути виконані з одного негатива, із зображенням обличчя виключно анфас, без головного убору, виготовленими на тонкому білому або кольоровому фотопапері без кутика; для громадян, які постійно носять окуляри, обов`язкове фотографування в окулярах);

платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або копію документа про звільнення від сплати державного мита;

довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України, а в необхідних випадках - інші документи, визначені статтею 5 Закону України "Про громадянство України" (за необхідності);

паспорт громадянина України для виїзду за кордон - для громадян України, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх на проживання в Україну;

посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Відповідно до відповіді від 06.03.2020 № 5610-450/5610.1-20 Рівненський міський відділ Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області відмовив позивачу у видачі паспорта у вигляді книжечки з тих підстав, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання звершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (а.с.8-9).

Інших підстав відмови у видачі паспорта зразка 1994 року відповідь не містить.

Проте, суд зауважує, що інформація вказана у листі від 06.03.2020 стосується тих випадків, коли оформлення та видача паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснюється особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку.

Питання щодо дотримання принципу поваги до приватного життя суб`єкта персональних даних, шляхом електронної обробки таких даних у процесі оформлення ID-паспорту, було предметом дослідження у зразковій справі № 806/3265/17 (провадження Пз/9901/2/18), за результатом розгляду якої Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову від 19.09.2018. Досліджуючи вказане питання, Велика Палата Верховного Суду виходила з такого.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України від 01.06.2010 № 2297-VI "Про захист персональних даних" (надалі - Закон № 2297-VI) мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (стаття 2 Закону № 2297-VI).

Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частини п`ята, шоста статті 6 указаного Закону).

Таким чином, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи <...>.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID -картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

Разом з тим, вирішуючи даний спір суд враховує, що відповідно до пункту 3 Порядку № 302 кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт. Водночас, згідно з пунктом 2 Положення № 2503-ХІІ паспорт громадянина Україні (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України центральній органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфер громадянства після досягнення 16-річного віку.

Отже, особа має право як на отримання паспорта у формі картки з 14 років, а також на отримання паспорту у формі книжечки, однак право на оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ виникає у особи після досягнення 16-річного віку.

За таких обставин, звернення позивача за отриманням паспорта громадянина України у формі книжечки, не досягнувши 16-річного віку, є передчасним.

Проте, вказані обставини не були зазначені у відповіді відповідача від 06.03.2020 № 5610-450/5610.1-20 як підстави для відмови у видачі паспорта зразка 1994 року.

Так, відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, в даному випадку судом не можуть братися до уваги підстави для відмови у видачі ОСОБА_3 паспорта зразка 1994 року, які не були зазначені у відповіді Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області від 06.03.2020 № 5610-450/5610.1-20.

Вказані висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду у постанові від 28.02.2020 у справі № 200/10469/19-а (адміністративне провадження № К/9901/3266/20).

У вказаній постанові Верховний Суд також наголосив на необхідності встановити під час розгляду справ даної категорії чи можливо вважати подану позивачем заяву (звернення) підставою для оформлення та видачі паспорта громадянина України, дослідити питання щодо відповідності заяви формі, встановленій чинним законодавством, встановити чи подано до вказаної заяви весь необхідний перелік документів, а також дослідити питання досягнення особою віку, передбаченого чинним законодавством. Слід також надати оцінку оскаржуваній позивачем відповіді на предмет того чи є вона рішенням суб`єкта владних повноважень по суті вирішення питання, чи є рішенням про відмову у видачі паспорта громадянина України, або ж є лише листом-відповіддю на її заяву.

Як встановлено судом, 19.02.2020 ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області із заявою, до якої додав копію свідоцтва про народження.

Вирішуючи питання належного звернення позивача щодо оформлення паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки суд враховує приписи Положення № 2503-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 13 Положення № 2503-ХІІ для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

06.06.2019 Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 456 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, пунктом 3 якого визначено, що оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, зокрема, особі, яка досягла 16-річного віку,- на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто.

Разом з тим, згідно з пунктом 1 цього ж Тимчасового порядку, цей Тимчасовий порядок, розроблений відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України", постанови Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року № 398 "Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302", Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII (в редакції Постанови Верховної Ради України від 23 лютого 2007 року № 719-V), та визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку.

Отже, даний Тимчасовий порядок врегульовує порядок та підстави видачі паспорта громадянина України у формі книжечки за наявності відповідного рішення суду.

При цьому суд також враховує, що наказом МВС України від 13.04.2012 № 320 було затверджено Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, додатком 1 до якого було визначено форму заяви про видачу паспорта. Вказаний наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ № 161 від 01.03.2018.

Відтак, на час звернення позивача до відповідача із заявою від 19.02.2020 форма заяви щодо видачі паспорта громадянина України у формі книжечки та без відповідного рішення суду Міністерством внутрішніх справ не встановлена.

Проте, у відповіді від 06.03.2020 № 5610-450/5610.1-20 на заяву позивача від 19.02.2020 відповідачем не вказано щодо дотримання позивачем форми поданої заяви щодо видачі паспорта у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Окрім того, як встановлено судом зі змісту заяви позивача від 19.02.2020, до поданої заяви позивачем не було додано дві фотокартки розміром 35х45 мм, як це передбачено пунктом 13 Положення № 2503-ХІІ. Такі фотокартки не значаться додатками до цієї заяви та про їх подання відповідачу позивач не стверджує.

Разом з тим, зміст викладених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що подана з метою отримання паспорта громадянина України заява та додані документи повинні бути перевірені працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта щодо їх повноти та відповідності їх оформлення вимогам законодавства. У разі встановлення факту подання особою відповідних документів не у повному обсязі або оформлення яких не відповідає вимогам чинного законодавства, суб`єкт владних повноважень інформує заявника про відмову у прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови.

Як встановлено судом, у листі від 06.03.2020 № 5610-450/5610.1-20 Рівненським міським відділом Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області не зазначено підстав відмови заявнику в оформленні (видачі) паспорта та не вказано про порядок оформлення або можливість видачі паспорта за вказаною у заяві формою, що свідчить про розгляд поданої заяви у неналежний спосіб.

Натомість, у вказаному листі від 06.03.2020 № 5610-450/5610.1-20 відповідач лише повідомив про відсутність правових підстав оформлення та видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України у формі книжечки без відповідного рішення суду.

Вказане дає підстави для висновку про неправомірність дій відповідача в частині вирішення заяви позивача від 19.02.2020, оскільки лист Рівненським міським відділом Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області від 06.03.2020 № 5610-450/5610.1-20 є неналежним способом розгляду заяви позивача від 19.02.2020, адже в ньому не надано відповідь щодо порядку і способу оформлення паспорта громадянина України (вперше) у формі книжечки та не вказано підстави відмови в оформленні останнього.

Відтак, відмова Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області у листі 06.03.2020 № 5610-450/5610.1-20 у видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ не грунтується на положеннях нормативно-правових актів, що регулюють підстави та порядок розгляду заяв громадян та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки або відмови у його видачі.

За наведеного вище правового регулювання суд дійшов висновку, що відмова позивачу у видачі паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ відповідно до наведених відповідачем аргументів у листі від 06.03.2020 № 5610-450/5610.1-20 є протиправною, тому позов у цій частині слід задовольнити.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру слід зазначити таке.

Суд враховує доводи позивача про те, що правову позицію щодо права особи на отримання паспорта в формі паспортної книжечки вже було висловлено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року в зразковій справі № 806/3265/17.

Висновки Великої Палати Верховного Суду у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Однак, як встановлено судом та зазначалось вище, на час звернення із заявою від 19.02.2020 неповнолітній ОСОБА_3 не досягнув 16-річного віку, що суперечить приписам Положення № 2503-ХІІ щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки, а також до заяви від 19.02.2020 позивачем не додано усіх необхідних документів (фотокарток), отже, не дотримано порядок звернення щодо оформлення паспорта за вказаною у заяві формою.

За таких обставин, посилання позивача до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17, є безпідставними, тому що обставини у цій адміністративній справі не є тотожними з обставинами у типовій справі № 806/3265/17. Позивачем не досягнуто віку, з якого може бути видано паспорт громадянина у формі книжечки, як і не додано до заяви фотографій, а надана суб`єктом владних повноважень відповідь містить роз`яснення щодо можливості видачі паспорта згідно з судовим рішенням.

У постанові від 05.03.2020 у справі № 807/88/18 Верховний Суд зазначив, що подання заявниками відповідної заяви, однак, без належного комплекту документів, із наміром отримати паспорт у вигляді книжечки, є підставою для надання заявнику вмотивованої відмови у прийнятті таких документів із зазначенням обґрунтувань такої відмови.

Оскільки, як зазначалось судом, відповідачем розглянуто подану заяву позивача від 19.02.2020 у неналежний спосіб та відмовлено у видачі паспорта у формі книжечки без зазначення мотивів такого рішення та підстав для відмови, а також враховуючи те, що позивачем як на час звернення до відповідача із відповідною заявою від 19.02.2020, так і на час розгляду справи у суді, не виповнилося 16 років, що є умовою для отримання паспорта у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, суд дійшов висновку, що вимога щодо зобов`язання відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України є передчасною. Відтак у цій частині вимог в позові слід відмовити.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатом розгляду адміністративної справи доводи та аргументи позовної заяви знайшли часткове підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України суд присуджує на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 ) в інтересах ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ) до Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області (вул. Словацького, 3, м. Рівне, 33017, , ) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області у видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, з підстав, викладених у листі від 06.03.2020 № 5610-450/5610.1-20.

В позові в частині зобов`язання Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області оформити та видати ОСОБА_3 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження рішення суду продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст рішення складений 06 липня 2020 року.

Суддя У.М. Нор