Справа № 495/3763/20
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/3763/20
рішення
ІМЕНЕМ УКрАЇНи

06 липня 2020 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Шевчук Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання- Славич Т.М.,
представника позивача - Довбеус К.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
адвоката відповідача - Вишневський А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровський справу за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до громадянина Республіки Узбекістан ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця за межі території України, -
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся 01.07.2020 року до суду з позовною заявою до громадянина Республіки Узбекісьан ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця за межі території України.
В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 був затриманий 07.01.2020 року прикордонним нарядом за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Республіку Молдова в районі населеного пункту Степанівка, Роздільнянського району, Одеської області, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Білгород-Дністровського прикордонного загону, на відстані приблизно 150 м від лінії державного кордону. Своїми діями відповідач порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

09.01.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за позовом Білгород-Дністровського прикордонного загону ухвалено рішення про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення ОСОБА_2 (SHIIAPOV MARAT). У відповідності до рішення суду відповідача було поміщено до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС, де він зараз і перебуває. З метою ідентифікації громадянина Узбекистану ОСОБА_2 неодноразово направлялись запити до консульських установ.Так, до Консульства Республіки Казахстан м.Одеса направлено лист №21/115 від 08.01.2020; до Консульства Республіки Узбекистан в м.Київ направлено листи №21/144 від 09.01.2020, № 21/2601 16.03.2020 та № 21/4982 від 26.05.2020; до Консульства Російської Федерації в м.Одеса направлено листи №21/276 від 13.01.2020 та № 21/2600 від 16.03.2020 року.

27.06.2020 року надійшла інформація від Управління адміністративної юрисдикції Адміністрації Державної прикордонної служби про встановлення особи громадянина Узбекистану ОСОБА_2 та отримання на нього документів для повернення до Узбекистану.

Однак термін утримання громадянина Узбекистану ОСОБА_2 в Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС, визначений ст. 289 КАСУ закінчується 07.07.2020 року, та наявність умов, а саме за результатами проведення моніторингу наявності авіаквитку до Республіки Узбекистану встановлено їх відсутність у продажу, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи. Тому представник позивача просить продовжити строк затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення та продовжити тримання відповідача ОСОБА_2 в Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконн перебувають в Україні, ДМС.

В судовому засіданні представник позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) позов підтримав, просив його задовольнити.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 проти задоволення позовних вимог не заперечував.
В судовому засіданні адвокат Вишневський А.А., який діє в інтересах відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 був затриманий 07.01.2020 року прикордонним нарядом за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Республшіку Молдова в районі населеного пункту Степанівка, Роздільнянського району, Одеської області, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Білгород-Дністровського прикордонного загону, на відстані приблизно 150 м від лінії державного кордону. Своїми діями відповідач порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

09.01.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за позовом Білгород-Дністровського прикордонного загону ухвалено рішення про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ). Рішення набрало законної сили.У відповідності до рішення суду відповідача було поміщено до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС, де він зараз і перебуває. З метою ідентифікації громадянина Узбекистану ОСОБА_2 неодноразово направлялись запити до консульських установ.Так, до Консульства Республіки Казахстан м.Одеса направлено лист №21/115 від 08.01.2020; до Консульства Республіки Узбекистан в м.Київ направлено листи №21/144 від 09.01.2020, № 21/2601 16.03.2020 та № 21/4982 від 26.05.2020; до Консульства Російської Федерації в м.Одеса направлено листи №21/276 від 13.01.2020 та № 21/2600 від 16.03.2020 року.

27.06.2020 року надійшла інформація від Управління адміністративної юрисдикції Адміністрації Державної прикордонної служби про встановлення особи громадянина Узбекистану ОСОБА_2 та отримання на нього документів для повернення до Узбекистану.

Однак термін утримання громадянина Узбекистану ОСОБА_2 в Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС, визначений ст. 289 КАСУ закінчується 07.07.2020 року. За результатами проведення моніторингу наявності авіаквитку до Республіки Узбекистану встановлено їх відсутність у продажу, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. ст. 6, 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до ч. 11, ч. 12, ч. 13 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №353/271/150від 23квітня 2012року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Суд, приймаючи до уваги відсутність авіаквитків до Республіки Узбекистан через дію положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», а саме, встановлення з 12.03.2020 року на всій території України карантину з подальшим продовженням його дії та запровадження протиепідемічних заходів, зокрема, введення обмежень на міжнародне транспортне сполучення приходить до обґрунтованого висновку, що здійснити примусове видворення відповідача ОСОБА_2 в рамках строку затримання, встановленого рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.01.2020 року не вбачалось можливим.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Республіки Узбекістан ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном на шість місяців, з 07.07.2020 року до 07.01.2021 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242-246, 268, 289 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позов ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до громадянина Республіки Узбекістан ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця за межі території України- задовольнити.
Продовжити строк затримання та тримання в Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС, громадянина Республіки Узбекістан ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном на шість місяців, з 07 липня 2020 року до 07 січня 2021 року включно.
Рішення суду звернути до негайного виконання відповідно до п. 3. ч. 2 ст. 371 КАС України.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана у десятиденний строк з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя