Справа № 805/130/17-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року

м. Київ

справа № 805/130/17-а

адміністративне провадження № К/9901/36855/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого: Губської О.А.,

суддів: Білак М.В., Яковенка М.М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції справу

за позовом Головного управління Держпраці у Донецькій області до Публічного акціонерного товариства Укрзалізниця в особі Структурного підрозділу "Слов`янська дистанційна колія" Регіональної філії "Донецька залізниця" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Укрзалізниця в особі Структурного підрозділу "Слов`янська дистанційна колія" Регіональної філії "Донецька залізниця" на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, ухвалену у складі судді Волгіної Н.П., та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: Васильєвої І.А. (головуючий), Гайдара А.В., Сіваченко І.В.

І. Суть спору:

1. Головне управління Держпраці у Донецькій області (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Структурного підрозділу "Слов`янська дистанційна колія" Регіональної філії "Донецька залізниця", в якому просило суд застосувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду - шляхом повного зупинення ведення робіт структурного підрозділу "Слов`янська дистанційна колія" Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", а саме: технічного обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (посудин, що працюють під тиском понад 0,05 МПа; вантажопідіймальних кранів, технологічних транспортних засобів, що підлягають реєстрації в територіальних органах Держпраці); зберігання балонів із стисненим (кисень) газом, які є обмінним фондом; зварювальних, газополум`яних робіт.

2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що виявлене під час перевірки відповідача порушення законодавства в частині наявності дозволу Держпраці на виконання робіт з підвищеною небезпекою та на експлуатацію обладнання з підвищеною небезпекою, створює загрозу життю людей, що є підставою для зупинення ведення певних робіт структурним підрозділом «Слов`янська дистанція колії», а саме: технічного обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (посудин, що працюють під тиском понад 0,05 МПа; вантажопідіймальних кранів, технологічних транспортних засобів, що підлягають реєстрації в територіальних органах Держпраці); зберігання балонів із стисненим (кисень) газом, які є обмінним фондом; зварювальних, газополум`яних робіт.

3. Відповідач позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

4. 23 серпня 2016 року в структурному підрозділі «Слов`янська дистанція колії» Регіональної філії «Донецької залізниці» трапився нещасний випадок на виробництві з працівником колії (заступником начальника, виконуючим обов`язки начальника колії), який був травмований під час руху поїзду, про що був складений відповідний акт за формою Н-1 та проведено спеціальне розслідування зі складанням акту за формою Н-5.

5. 23 серпня 2016 року начальник «Слов`янської дистанції колії» звернувся з листом до начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області з проханням проведення позапланової перевірки у зв`язку із травмуванням працівника колії.

6. На підставі наказу Головного управління Держпраці у Донецькій області від 29 серпня 2016 року № 929 та направлення на перевірку № 5.1/634 від 29 серпня 2016 року головним державним інспектором відділу нагляду на транспорті та зв`язку ОСОБА_1 7 вересня 2016 року було проведено позапланову перевірку структурного підрозділу «Слов`янська дистанція колії» Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на предмет дотримання вимог нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, за результатом якої 7 вересня 2016 року складено акт перевірки № 05.1-3/7.

7. Як вбачається з зазначеного акту під час перевірки стану охорони праці та промислової безпеки були виявлені 8 порушень нормативно-правових актів з охорони праці, з яких 1 визначене позивачем як таке, що створює загрозу життю людей, а саме - не отримання дозволу органів Держпраці на виконання робіт з підвищеною небезпекою та на експлуатацію обладнання з підвищеною небезпекою (1. технічне обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (п. 2 Додатка до Порядку..., а саме: - посудин, що працюють під тиском понад 0,05 МПа (п. 17 Додатку 3 до Порядку...); - вантажопідіймальних кранів (п. 19 Додатка 3 до Порядку...); - технологічних транспортних засобів, що підлягають реєстрації в територіальних органах Держпраці (п. 20 Додатка 3 до Порядку...); 2. зберігання балонів із стисненим (кисень) газом, які є обмінним фондом (п. 11 Додатка 2 до Порядку...); 3. зварювальних, газополум`яних робіт (п. 23 Додатка 2 до Порядку...) - що є порушенням вимог ст. 21 Закону України «Про охорону праці» № 2694 та постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107.

8. Акт позапланової перевірки № 05.1-3/9 підписаний всіма особами, які були присутні під час її проведення, без зауважень.

9. 7 вересня 2016 року під особистий підпис примірник акту отримав начальник «Слов`янської дистанції колії» ОСОБА_2

10. 7 вересня 2016 року позивачем винесений припис № 05.1-3/7 про усунення виявлених під час перевірки порушень (в тому числі порушення в частині відсутності дозволу на виконання робіт з підвищеною небезпекою та на експлуатацію обладнання з підвищеною небезпекою) до 10 жовтня 2016 року, який отриманий начальником «Слов`янської дистанції колії» у той же день.

11. 17 жовтня 2016 року начальником «Слов`янської дистанції колії» був прийнятий наказ про заборону роботи автокрану КС-4561, компресора в ремонтному відділі гаражів автотранспорту (обладнання (устаткування) підвищеної небезпеки.

12. 17 жовтня 2016 року «Слов`янською дистанцією колії» на адресу позивача був направлений звіт про часткове усунення порушень, виявлених під час проведення перевірки, в якому зазначено, що всі порушення крім порушення щодо отримання дозволів та щодо навчання та перевірки знань працівників колії, усунуті.

13. 17 листопада 2016 року керівник «Слов`янської дистанції колії» звернувся з листом до позивача з проханням продовжити термін усунення порушень щодо отримання дозволів та щодо навчання та перевірки знань працівників колії, виявлених під час проведення перевірки. Також у листі знов було зазначено, що інші порушення вже усунуті.

14. 18 листопада 2016 року начальником «Слов`янської дистанції колії» були винесені приписи (27) щодо заборони експлуатації (виконання робіт) підвищеної небезпеки.

15. 21 листопада 2016 року начальником «Слов`янської дистанції колії» прийнято наказ № 842-1.7/ПЧ-22 про заборону експлуатації об`єктів підвищеної небезпеки на колії та про організацію роботи з отримання відповідних дозволів органів Держпраці на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію об`єктів підвищеної небезпеки.

16. В зв`язку з встановленням вищевказаних порушень, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

17. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, яке залишено без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року, позов задоволено.

18. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідач (як роботодавець) зобов`язаний був одержати в органах Держпраці дозвіл для свого структурного підрозділу («Слов`янської дистанції колії») на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Невиконання цього обов`язку є порушенням вимог ч. 3 ст. 21 Закону України «Про охорону праці». На час розгляду справи необхідні дозволи відповідачем не отримані.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

19. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права, просив скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

20. Зокрема, скаржник наводить доводи аналогічні доводам зазначеним у запереченнях на позовну заяву та апеляційної скарги, здійснює виклад обставин та надає їм відповідну оцінку, цитує норми матеріального права, а також висловлює свою незгоду із оскаржуваними судовими рішеннями.

20.1. Так, скаржник посилається на те, що на виконання Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107, керівництвом підприємства ще у 2013 році була знайдена відповідна експертна організація - Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Донтехексперт», 5 лютого 2013 року відповідачем була подана відповідна заявка на проведення експертизи щодо додержання «Слов`янською дистанцією колії» вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки з метою наступного одержання дозволів органів Держгірпромнагляду на роботи підвищеної небезпеки та на експлуатацію об`єктів підвищеної небезпеки, та 3 вересня 2013 року був укладений відповідний договір № 892-Д/ПЧ-22-131604/НЮ.

Висновки експертизи № -02-0425.14 та № -02-0424.14 стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання були затверджені 7 квітня 2014 року ТОВ «НВП «Донтехексперт»; термін дії висновків - 1 рік з дати їх затвердження. Але зазначені висновки у зв`язку із проведенням антитерористичної операції на території Донецької області були надані керівництву структурного підрозділу «Слов`янська дистанція колії» лише у квітні місяці 2015 року і на цей момент термін їх дії був вичерпаний.

Структурним підрозділом «Слов`янська дистанція колії» було розпочата робота по укладанню нового договору на проведення експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки з ТОВ «НВП «Донтехексперт», яке на цей час вже було перереєстровано у м. Маріуполь. У зв`язку із тим, що Управління Донецької залізниці знаходилося на непідконтрольній Україні території (у м. Донецьк), у керівництва структурного підрозділу «Слов`янська дистанція колії» була відсутня можливість виїзду до Донецьку та реєстрації договору у встановленому порядку.

У грудні місяці 2015 року було проведено реорганізацію підприємства «Укрзалізниця», створено ПАТ «Українська залізниця», яка стала правонаступником прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України. Під час цієї реорганізації виникли проблемні питання з формування фінансових планів, укладання господарських рів, сплата рахунків та т.п., які в свою чергу, потягли за собою затримку в укладанні договору на проведення експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки.

20.2. Скаржник зазначає, що керівництвом «Слов`янської дистанції колії» докладається максимум зусиль щодо вирішення зазначеної проблеми. Так, з метою попередження випадків травмування працівників структурного підрозділу «Слов`янська дистанція колії» у зв`язку із відсутністю дозволів органів Держпраці на експлуатацію об`єктів підвищеної небезпеки наказом начальника дистанції колії № 842-1.7/ПЧ-22 від 21 листопада 2016 року було заборонено експлуатацію об`єктів підвищеної небезпеки на підприємстві на термін до отримання відповідних дозволів; продовжуються вчинятись дії щодо укладання (та узгодження) договорів з Державним підприємством «Донецький експертно-технічний центр Держпраці» на виконання робіт з проведення позачергового повного технічного огляду об`єктів підвищеної небезпеки та з Державним підприємством «Донецький експертно-технічний центр Держпраці» на проведення експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та правил безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки з метою подальшого отримання дозволів органів Держпраці. Отже, так як позивач робив все, що від нього залежить для отримання дозволу і мав його отримати, але всупереч вимогам чинного законодавства не отримав, а на теперішній час робить все можливе для виправлення порушень, то оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню.

21. Позивач своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористалася, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.

V. Джерела права й акти їх застосування

22. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне.

23. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24. Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

25. Порядок здійснення заходів державного нагляду визначений Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфер господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон N877-V), а також підзаконними нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та на його виконання.

26. Відповідно до статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій (абзац другий частини першої статті 1 вказаного Закону).

27. Частиною 1 статті 4 Закону № 877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках передбачених законом.

28. Частиною сьомою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

29. Згідно з частиною п`ятою статті 4 вказаного Закону України виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

30. Частиною четвертою статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

31. В силу положень частини 2 статті 4 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII (далі - Закон № 2694-XII) державна політика в галузі охорони праці базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

32. Згідно з частиною першою статті 4 Закону 2694-XII державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

33. Статтею 38 цього ж Закону передбачено, що державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

34. Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96 (далі - «Положення №96») Держпраці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

35. Відповідно до пункту 7 Положення №96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

36. Відповідно до статті 39 Закону України «Про охорону праці» посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право, у тому числі, забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

37. У розумінні частини 1 статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06 вересня 2005 року №2806-IV документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

38. Положеннями частини третьої статті 21 Закону України «Про охорону праці» визначено, що роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачою відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

39. Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107 (далі - Порядок № 1107).

40. Пунктом 6 Постанови №1107 визначено, що дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається:

- роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3;

- виробникові або постачальникові машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - виробник або постачальник) - на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3.

41. Статтею 13 Закону № 2694-XII передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

VI. Висновок Верховного Суду

42. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

43. Спір у цій справі виник у зв`язку із застосуванням до відповідача заходів реагування.

44. Так, як було зазначено вище, під час перевірки стану охорони праці та промислової безпеки відповідача було виявлено, зокрема, порушення, визначене позивачем як таке, що створює загрозу життю людей, а саме - не отримання дозволу органів Держпраці на виконання робіт з підвищеною небезпекою та на експлуатацію обладнання з підвищеною небезпекою.

45. Зі змісту частини третьої статті 21 Закону України «Про охорону праці», пункту 6 Постанови №1107 випливає, що роботодавець має отримати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

46. Саме при вирішені питання про надання дозволу контролюючий орган має можливість перевірити відповідність обладнання вимогам законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці на підставі відповідного висновку експертизи.

47. Експлуатація роботодавцем машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки щодо якого уповноваженим органом не вирішено питання про відповідність вимогам законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці не дозволяється, крім випадків, встановлених законодавством, і має оцінюватися як підстава для зупинення виконання робіт з експлуатації цього обладнання.

48. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №826/14011/16.

49. До того ж слід зазначити, що початок вчинення підготовчих дій з метою отримання необхідних дозволів не означає повного усунення товариством відповідного порушення, оскільки повним усуненням буде лише отримання відповідачем необхідних дозволів.

50. Такого ж правового висновку у питанні необхідності повного усунення виявлених порушень дійшов Верховний Суд у постанові від 29 серпня 2019 року у справі №806/648/16.

51. Доказів повного усунення виявлених Управлінням Держпраці у Донецькій області порушень законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю і здоров`ю працівників, які викладені в акті перевірки від 07 вересня 2016 року № 05.1-3/7, відповідачем не надано.

52. Суд також вважає безпідставними доводи скаржника про необґрунтованість вимог позивача у зв`язку з відсутністю нещасних випадків з працівниками на підприємстві, та відсутності фінансування для належного й швидкого усунення виявлених порушень, оскільки зазначені обставини не звільняють підприємство від обов`язку виконувати вимоги законодавства України з охорони праці та промислової безпеки.

53. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2019 року у справі №806/648/16.

54. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

55. Таким чином, доводи, викладені у касаційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час касаційного розгляду справи, висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

56. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

57. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; пункт 29).

58. Отже, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

59. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VII. Судові витрати

60. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Укрзалізниця в особі Структурного підрозділу "Слов`янська дистанційна колія" Регіональної філії "Донецька залізниця" залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року у справі №805/130/17-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. А. Губська

Судді М. В. Білак

М.М. Яковенко