Справа № 640/2008/20
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року м. Київ № 640/2008/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Рябого І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПідприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна"
до про Офісу великих платників податків ДПС визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
за участю:

від позивача - Токменко В.В. ;

від відповідача - Труфанова В.О.

В С Т А Н О В И В:

Підприємство з іноземними інвестиціями "Амік Україна" (далі - ПІІ "Амік Україна") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 20.01.2020 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 18999599,44 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами фактичної перевірки АЗС № 14-05 контролюючим органом було складено акт від 20.12.2019, яким зафіксовано реалізацію палива, яке не обліковане в установленому порядку за місцем реалізації та зберігання на АЗС ПІІ "Амік Україна". Не погодившись з висновками акта перевірки, позивач подав до контролюючого органу заперечення та копію журналу приймання нафтопродуктів та товарно-транспортні накладні щодо обліку нафтопродуктів. Аналізуючи норми Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів, позивач зазначає, що документами, які підтверджують оприбуткування нафтопродуктів є товарно-транспортні накладні та акти приймання (в разі наявності), записи про які вносяться до журналу обліку надходження нафтопродуктів на АЗС. Стверджує, що на АЗС ПІІ "Амік Україна" відсутнє необліковуване пальне, тому вважає, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Ухвалою суду від 03.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/2008/20 та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 19.03.2020.

10.02.2020 представником позивача Токменком В.В. подано до суду копію витягу з журналу обліку нафтопродуктів та товарно-транспортних накладних.

20.02.2020 до суду від представника відповідача Звір Р.П. надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 21.02.2020 відмовлено у задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДПС про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

27.02.2020 до суду від представника відповідача Іванського В.І. надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що у ході перевірки встановлено надлишок товарних запасів за період з 01.09.2019 по 11.12.2019 на загальну суму 9499799,72 грн. Пояснив, що ПІІ "Амік Україна" до заперечення надано журнал обліку нафтопродуктів, що надійшли до АЗС № 14-05, який не відповідає формі змінного звіту АЗС за формою № 17-НП, затвердженого Інструкцією від 20.05.2008 № 281/171/578/155.

04.03.2020 до суду від представника позивача Токменка В.В. надійшла відповідь на відзив, у які останній зазначив, що відповідачем не спростовано фактів належного ведення обліку нафтопродуктів на АЗС, не встановлено фактів реалізації необлікованих нафтопродуктів та не доведено фактів витребування у позивача будь-яких додаткових документів до перевірки, так само як і фактів ненадання нашим підприємством будь-яких документів.

19.03.2020 до суду від представника відповідача Іванського В.І. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зважаючи на перебування судді Катющенка В.П. на лікарняному, 19.03.2020 адміністративну справу № 640/2008/20 знято з розгляду, наступне судове засідання призначено на 09.04.2020.

27.03.2020 до суду від представника відповідача Іванського В.І. надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 30.03.2020 відмовлено у задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДПС про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

02.04.2020 до суду від представника відповідача Пожара В.В. надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Зважаючи на перебування судді Катющенка В.П. на лікарняному, 09.04.2020 адміністративну справу № 640/2008/20 знято з розгляду, наступне судове засідання призначено на 21.05.2020.

17.04.2020 до суду від представника відповідача Іванського В.І. надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 22.04.2020 відмовлено у задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДПС про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у підготовчому судовому засіданні 21.05.2020, закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 640/2008/20 та призначено справу до розгляду по суті у судове засідання на 02.07.2020.

26.06.2020 до суду від представника відповідача Іванського В.І. надійшли додаткові пояснення, у яких останній акцентує увагу на правомірності спірного рішення з огляду на практику Верховного Суду в аналогічних спорах.

Представник позивача у судовому засіданні 02.07.2020 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 02.07.2020 заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 02.07.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

11.12.2019 об 11:25 посадовими особами Офісу великих платників податків ДПС проведено перевірку господарської одиниці АЗС з магазином, що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, автодорога Львів-Щирець-Меденичі-Стрий км 8+000 (ліворуч), суб`єкта господарської діяльності ПІІ "Амік Україна", за результатами якої складено акт від 20.12.2019 № 30/28-10-52-14-РРО/30603572.

Актом перевірки зафіксовано порушення ПІІ "Амік Україна":

пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зі змінами та доповненнями);

пунктів 44.1, 44.3 статті 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями).

Не погодившись з висновками акта перевірки позивач звернувся до контролюючого органу з відповідними запереченнями від 02.01.2020 № 3.

Листом від 16.01.2020 № 1914/10/28-10-52-14 відповідач повідомив ПІІ "Амік Україна", що встановлені перевіркою порушення, відображені в висновку акта перевірки від 20.12.2019 № 30/28-10-52-14-РРО/306035722, - є правомірними, а заперечення ПІІ "Амік Україна" по даних порушеннях - є необґрунтованими.

У зв`язку з виявленими порушеннями, 20.01.2020 Офісом великих платників податків ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до ПІІ "Амік Україна" застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 18999599,44 грн.

Не погодившись з рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Підставою для прийняття спірного рішення став висновок контролюючого органу про реалізацію позивачем палива, яке не обліковане у встановленому порядку за місцем реалізації та зберігання на АЗС ПІІ "Амік Україна" за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, автодорога Львів-Щирець-Меденичі-Стрий км 8+000 (ліворуч), що підтверджується відсутністю записів про оприбуткування в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП за період з 01.09.2019 по 11.12.2019. Отже, загальна сума палива за цінами реалізації, відповідно до змінних звітів АЗС за формою № 17-НП за період з 01.09.2019 по 11.12.2019 складає 9499799,72 грн.

У свою чергу, позивач наполягає на тому, що висновки контролюючого органу не відповідають дійсності та були спростовані під час подання заперечень на акт перевірки.

За змістом пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 3 Закону України від 06.07.1995 N 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон N 265/95-ВР) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Статтею 20 Закон N 265/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів встановлює Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затверджена спільним наказом Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики України від 20.05.2008 N 281/171/578/155, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за N 805/15496 (далі - Інструкція).

Згідно з підпунктами 4.2.5.4 - 4.2.5.6 пункту 4.2 Інструкції для дистанційного керування ПРК і ОРК мають використовуватись технічні засоби, що належать до складу спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів, унесених до Державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів і комп`ютерних систем України для сфери застосування на АЗС. Зазначені засоби мають відповідати технічним вимогам до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для сфери застосування на АЗС та забезпечувати реєстрацію грошових коштів і надання розрахункових документів у єдиному технологічному циклі з відпусканням нафтопродуктів.

Місцеве керування ПРК і ОРК має передбачати можливість функціонування з РРО.

Обсяг реалізації нафтопродукту, що фіксується лічильником сумарного обліку ПРК і ОРК за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касового апарата за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу. При цьому розбіжність за добу між показами лічильника сумарного обліку і даними звітних документів касового апарата не повинна перевищувати 0,1 % від об`єму відпущених пального або олив.

Згідно з підпунктом 10.2.10 пункту 10.2 Інструкції на підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою N 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою N 17-НП (додаток 14).

Підпунктом 10.3.1.3 пункту 10.3 Інструкції визначено, що облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою N 17-НП.

Згідно з підпунктами 10.3.2 - 10.3.4 пункту 10.3 Інструкції відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Відпуск нафтопродуктів відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою N 16-НП (додаток 16).

Кількість відпущеного нафтопродукту фіксується у відомості, яка ведеться безпосередньо на АЗС, що підтверджується підписами оператора АЗС та водія.

Підприємства, АЗС на підставі відомостей про відпуск нафтопродуктів періодично, але не менше одного разу на місяць, виписують зведені відомості-рахунки кожному споживачу за марками нафтопродуктів та цінами, установленими протягом місяця. У рахунках обов`язково зазначаються кількість та загальна вартість відпущених нафтопродуктів, у тому числі податок на додану вартість.

Звіряння розрахунків з споживачами за відпущені нафтопродукти здійснюється щомісяця не пізніше п`ятого числа наступного за звітним місяця.

Відпуск дизельного палива за відомостями відображається у змінному звіті АЗС за формою N 17-НП за марками та видами.

Форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери.

Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою N 17-НП.

Відпуск нафтопродуктів за платіжними картками здійснюється на підставі вимог Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19 квітня 2005 року N 137, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 року за N 543/10823, та інших нормативно-правових актів.

Відпуск нафтопродуктів за платіжними картками відображається у змінному звіті АЗС за формою N 17-НП.

Пунктами 13.5, 13.13 Інструкції визначено, що для здійснення інвентаризації розпорядчим документом керівника підприємства створюються робочі і постійно діючі інвентаризаційні комісії, до складу яких залучаються особи, що мають досвід здійснення інвентаризації. Забороняється вводити до складу робочої інвентаризаційної комісії головного бухгалтера підприємства та матеріально відповідальних осіб.

Забороняється призначати головою робочої інвентаризаційної комісії у тих самих матеріально відповідальних осіб одного й того самого працівника два рази підряд.

Розпорядчим документом керівника підприємства установлюються терміни початку та завершення робіт з інвентаризації.

Під час здійснення інвентаризації нафти та/або нафтопродуктів необхідно: перевірити наявність готівки, талонів, торгових карток і відомостей на АЗС; визначити придатність до застосування ЗВТ та градуювальних таблиць. ЗВТ, що використовуються під час інвентаризації (у тому числі резервуари), мають бути повірені або пройти державну метрологічну атестацію; визначити об`єм і масу нафти та/або нафтопродуктів за марками і видами в резервуарах, технологічних трубопроводах, залізничних цистернах, танках наливного судна в порядку, установленому цією Інструкцією.

Результати вимірювань у резервуарах і технологічних трубопроводах інвентаризаційною комісією заносяться до журналу реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 7-НП, а також до акта вимірювання нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 3-НП (додаток 26). Розрахунки наявності нафти та/або нафтопродуктів у технологічних нафтопродуктопроводах підприємств заносяться до відомості наявності нафтопродуктів (нафти) у технологічних нафтопродуктопроводах за формою N 23-НП (додаток 27) та на АЗС до відомості нафтопродуктів у технологічних трубопроводах АЗС за формою N 35-НП (додаток 28).

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм права, суд зазначає, що співставлення даних обліку звітів АЗС за формою N 16-НП та N 17-НП, даних РРО з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів є належним та правомірним способом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів (якщо різниця показників є меншою ніж кількість фактично наявного в резервуарах пального, то має місце реалізація товарів, які не обліковані у встановленому порядку).

В порушення наведених норм, у акті перевірки відповідач, стверджуючи про реалізацію позивачем неоприбуткованих нафтопродуктів, керуються виключно змінними звітами АЗС за формою № 17-НП за період з 01.09.2019 по 11.12.2019.

Відповідач стверджує, що у журналі обліку нафтопродуктів на АЗС № 14-05 відсутні дані щодо оприбуткування палива за період з 01.09.2019 по 11.12.2019.

Натомість матеріалами справи підтверджено, що на АЗС № 14-05 наявний журнал обліку нафтопродуктів, відомості якого за період з 02.09.2019 по 26.12.2019 повністю відповідають відомостям товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів за вказаний період (а.с. 27-53).

Суд звертає увагу, що вказаний журнал був наданий контролюючому органу разом з запереченнями на висновки акта перевірки, натомість лист від 16.01.2020 № 1914/10/28-10-52-14 взагалі не містить мотивів неприйняття до уваги останнього.

Також оригінал вказаного журналу досліджений судом у судовому засіданні 02.07.2020.

Також, суд не приймає до уваги доводи відповідача, що доданий до матеріалів справи журнал обліку нафтопродуктів не відповідає формі змінного звіту АЗС за формою № 17-НП, з огляду на те, що форма журналу відповідає затвердженій формі № 13-НП. У свою чергу, відповідачем взагалі не надано суду жодного доказу на підтвердження викладених у акті відомостей та обставин.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність у контролюючого органу правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 18999599,44 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 20.01.2020 № не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а також суперечить встановленим у справі обставинам, є протиправним та підлягає скасуванню, що є правовою підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 68, ідентифікаційний код 30603572) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ідентифікаційний код 43141471) від 20.01.2020 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ідентифікаційний код 43141471) на користь Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 68, ідентифікаційний код 30603572) 21020,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко

Повний текст рішення складено та підписано 9 липня 2020 року.