Справа № 826/6347/15
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6347/15
УХВАЛА

03 липня 2020 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Бєлова Л.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Коротких А.Ю., суддів Сорочка Є.О., Єгорової Н.М. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Кабінету Міністрів України, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Київенерго», Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», ОСОБА_3 , про визнання протиправною бездіяльності, визнання постанови незаконною та нечинною в частині,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Кабінету Міністрів України, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Київенерго», Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», ОСОБА_3 , про визнання протиправною бездіяльності, визнання постанови незаконною та нечинною в частині.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2020 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 22 червня 2020 року.

22 червня 2020 року в судовому засіданні суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Коротких А.Ю. та суддів Сорочка Є.О. та Єгорової Н.М. у справі № 826/6347/15.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Коротких А.Ю. та суддів Сорочка Є.О. та Єгорової Н.М. у справі № 826/6347/15 відмовлено.

26 червня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Коротких А.Ю., суддів Сорочка Є.О., Єгорової Н.М. від розгляду апеляційної скарги у даній справі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Коротких А.Ю., суддів Сорочка Є.О., Єгорової Н.М. від участі у розгляді адміністративної справи № 826/6347/15 визнано необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Коротких А.Ю., суддів Сорочка Є.О., Єгорової Н.М. за результатами визначення колегії суддів (судді-доповідача) у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України, передано судді Шостого апеляційного адміністративного суду Бєловій Л.В.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в заяві про відвід, суд приходить до висновку, що відповідна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Коротких А.Ю., суддів Сорочка Є.О., Єгорової Н.М. вмотивована наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності колегії суддів щодо вирішення даної справи. Так, в заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що головуючий суддя Коротких А.Ю. зачитав текст, з якого вбачаються прямі наміри відмовити у задоволенні його апеляційної скарги, що, на думку заявника, вказує на упередженість колегії суддів у складі: головуючого судді Коротких А.Ю. та суддів Сорочка Є.О., Єгорової Н.М.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу - статтею 40 КАС України.

Так, відповідно до положень статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Водночас, слід звернути увагу, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, статтею 39 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вимоги до заяви про відвід (самовідвід). Зокрема, відповідно до положень вказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: - забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; - судом створено достатні гарантії для усунення підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

У рішенні «Газета-Центр проти України» від 15 липня 2010 року Європейський суд з прав людини, встановлюючи порушення принципу безсторонності, зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чинитись, також має бути видно, що воно чиниться».

Також, щодо об`єктивної неупередженості зазначено у справі «Фей проти Австрії». Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

Суд наголошує, що не можуть бути підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання.

Проте, у заяві ОСОБА_1 не наведено жодних обставин, які б вказували на упередженість чи необ`єктивність колегії суддів у складі: головуючого судді Коротких А.Ю., суддів Сорочка Є.О., Єгорової Н.М. при здійсненні правосуддя у даній справі.

Подана позивачем заява про відвід головуючого судді Коротких А.Ю., суддів Сорочка Є.О., Єгорової Н.М. жодним чином не мотивована, зазначена заявником інформація не свідчить про необ`єктивність та упередженість судді, є суб`єктивною та не підтверджується жодними доказами.

Обставин, які можуть вказувати, що суддя прямо чи опосередковано зацікавлений у результаті розгляду справи, не встановлено.

Відтак, з огляду на вищевикладене, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Коротких А.Ю., суддів Сорочка Є.О., Єгорової Н.М. у даній справі відсутні.

Відповідно до частин 8, 12 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження, та за результаттами її вирішення постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 38-40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Коротких А.Ю., суддів Сорочка Є.О., Єгорової Н.М. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Кабінету Міністрів України, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Київенерго», Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», ОСОБА_3 , про визнання протиправною бездіяльності, визнання постанови незаконною та нечинною в частині - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Л.В. Бєлова