Справа № 200/4648/20-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 р. Справа№200/4648/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2020 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, Великоновосілківський район, смт.Велика Новосілка, вулиця Центральна, 103) про визнання протиправним та скасування рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.03.2020 року №30 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України від 03.07.2003 року №1058, зобов`язання Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області з урахуванням підтвердженого стажу в періоди: навчання з 01.09.1975 року по 11.07.1997 року в ПТУ №40 м. Донецька, військової служби з 23.05.1997 року по 03.06.1981 року, праці з 06.04.1987 року по 15.03.1993 на Донецькому пивзаводі та АТ «Донецький м`ясокомбінат» розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.03.2020 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 03.07.2003 року №1058.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він з метою оформлення пенсії 03.03.2020 року звернувся до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону №1058. Рішенням Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.03.2020 року №30 йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком. Зазначив, що при призначенні пенсії, відповідачем мали бути прийняті до уваги записи у військовому квитку, атестаті, оскільки дати у вказаних документах мають аналогічні записи, які містяться і у трудовій книжці. Вважає, що фактично, відмовляючи у призначенні пенсії за віком, відповідач порушив його конституційні права.

Ухвалою суду від 12.05.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 15.06.2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі №200/4648/20-а відмовлено.

Ухвалою суду від 15.06.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у справі №200/4648/20-а.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що позивач звернувся із заявою №793 від 03.03.2020 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до записів атестату, позивач навчався в професійно технічному училищі №40 м. Донецька з 01.09.1975 року по 11.07.1977 року, однак, вказаний атестат засвідчено слабким відтиском печатки, що унеможливлює визначення назви навчального закладу, у зв`язку з чим, зарахувати період навчання до загального стажу не має можливості.

Відповідно до записів військового квитка, позивача було призначено на військову службу 23.05.1979 року. Дата звільнення в запас є нечіткою та засвідчена нечитабельною печаткою, у зв`язку з чим, зарахувати період проходження військової служби до загального стажу не має можливості.

Відповідно до записів трудової книжки позивач працював з 06.04.1987 року по 05.01.1988 року у Донецькому пивзаводі та з 06.01.1988 року по 15.03.1993 року в Донецькому м`ясокомбінаті. Записи про звільнення в вищевказаних підприємствах засвідчені печатками зі слабким відтиском, через що неможливо ідентифікувати назви підприємств на відтисках.

Зазначив, що управління не має права врахувати довідки №26 від 27.03.2020 року та №П-42/05-08 від 22.04.2020 року, оскільки вони видані на тимчасово окупованій території.

Страховий стаж роботи позивача склав 24 років 09 місяців 20 днів, що не є достатнім для призначення пенсії за віком, тому просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (а.с.33-35).

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), громадянин України, перебуває на обліку у Великоновосілківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Донецькій області () є суб`єктом владних повноважень, основним завданням якого згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що 03.03.2020 року позивач звернувся до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області із заявою № 793 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 03.07.2003 року №1058.

Рішенням Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області № 30 від 12.03.2020 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 03.07.2003 року №1058.

У зазначеному рішенні вказано, що відповідно до записів військового квитка заявника було призначено на військову службу 23.05.1979 року. Дата звільнення в запас є нечіткою та засвідчена нечитабельною печаткою, що відповідно унеможливлює ідентифікувати установу, тому період проходження військової служби не враховано до загального страхового стажу.

Відповідно до записів атестату заявник навчався в професійно технічному училищі №40 м. Донецька з 01.09.1975 року по 11.07.1977 року. Атестат засвідчено слабким відтиском печатки, що унеможливлює визначення назви навчального закладу, тому період навчання не враховано до загального стажу.

Відповідно до записів трудової книжки заявник працював з 06.04.1987 року по 05.01.1988 року у Донецькому пивзаводі та з 06.01.1988 року по 15.03.1993 року в Донецькому м`ясокомбінаті. Записи про звільнення в вищевказаних підприємствах засвідчені печатками зі слабким відтиском, через що неможливо ідентифікувати назви підприємств на відтисках.

Таким чином, відповідач дійшов висновку, що згідно п.2.4 Наказу №58 до страхового стажу зарахувати вищезазначені періоди роботи, періоди військової служби та навчання не має підстав.

Страховий стаж склав 24 років 09 місяців 20 днів, що не є достатнім для призначення пенсії за віком, тому просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (а.с.11-12).

Не погодившись із рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ч.1 статті 26 Закону України № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року не менше 27 років.

Згідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Так, п.п.1,2 постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок №637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 р. №58 (далі Інструкція №58) записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а наявність відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12.08.1993 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 щодо спірних періодів наявні такі записи:

- з 01.09.1975 року по 11.07.1977 року навчання у АДРЕСА_2 , підстава атестат від 11.07.1977 року;

- з 23.05.1979 року по 03.07.1981 року служба у Радянській Армії, підстава військовий квиток НОМЕР_3 ;

- 06.04.1987 року прийнятий у Донецький пивзавод на посаду старшого майстра електродільниці за переводом з ДСУ-442;

- 05.01.1988 року звільнено за ст.38 КЗпП СРСР;

- 06.01.1988 року прийнятий майстром по обслуговуванню та ремонту енергетичного обладнання у Донецький м`ясокомбінат;

- 01.06.1989 року переведений майстром по ремонту електрообладнання;

- 21.06.1990 року переведений електромонтажником по обслуговуванню обладнання виробництва №2;

- 03.12.1990 року переведений електромонтажником по ремонту та обслуговуванню обладнання 5 розряду в майстерню по обслуговуванню виробництва №2 цеху забою птахів;

- 23.05.1992 року продовженні трудові відносини за спеціальністю електромонтажника по ремонту та обслуговуванню обладнання 5 розряду мехмайстерні виробництва №2 цеху забою птахів;

- 15.03.1993 року звільнено за власним бажанням (а.с.13-20).

Спірний період проходження військової служби відповідачем не зарахований до загального страхового стажу позивача через те, що у військовому квитку позивача дата звільнення у запас є не чіткою та засвідчена нечитабельною печаткою.

Відповідно до ч. 1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Також частиною 2 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, зарахування періоду військової служби до страхового стажу прямо передбачено нормами закону.

Відповідно до військового квитка НОМЕР_3 ОСОБА_1 проходив військову службу з 23.05.1979 року по 03.07.1981 року (а.с.22-24).

Вказане також підтверджується відомостями у трудовій книжці позивача.

Таким чином, суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на те, що до загального страхового стажу ОСОБА_1 не може бути зарахований період проходження військової служби через те, що у військовому квитку позивача дата звільнення у запас є не чіткою та засвідчена нечитабельною печаткою, оскільки згідно законодавства записи та відмітки у військовому квитку роблять посадові особи районних (міських) військових комісаріатів, які відповідають за його видачу й заповнення.

З огляду на викладене вище, у відповідача були відсутні підстави для не зарахування до загального страхового стажу позивача періоду проходження військової служби з 23.05.1979 року по 03.07.1981 року.

Спірний період навчання позивача з 01.09.1975 року по 11.07.1977 року у професійно технічному училищі №40 м. Донецька відповідачем не зарахований до загального страхового стажу позивача через те, що атестат засвідчений слабким відтиском печатки.

Відповідно до атестату від 11.07.1977 року ОСОБА_1 закінчив технічне училище №40 м. Донецька зі строком навчання 2 роки, по професії електромонтажник по повторним ланцюгам і кабельним мережам (а.с.21).

Період навчання позивача з 01.09.1975 року по 11.07.1977 року у технічному училищі №40 м. Донецька також підтверджується відомостями, які зазначені у трудовій книжці позивача.

Крім того, позивачем на підтвердження періоду навчання була надана довідка від 27.03.2020 року №26, з якої слідує, що ОСОБА_1 з 01.09.1975 року по 11.07.1977 року навчався у професійно технічному училищі №40 м. Донецька (а.с.25).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що відсутність чіткого відтиску печатки у атестаті не впливає на фактичні дані про навчання, оскільки такий факт на сам перед підтверджено записами трудової книжки.

З огляду на викладене вище, у відповідача були відсутні підстави для не зарахування до загального страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1975 року по 11.07.1977 року у професійно технічному училищі №40 м. Донецька.

Спірний період роботи позивача з 06.04.1987 року по 05.01.1988 року у Донецькому пивзаводі, з 06.01.1988 року по 15.03.1993 року у Донецькому м`ясокомбінаті відповідачем не зарахований до загального страхового стажу позивача через те, що записи про звільнення засвідчені печатками, за якими через слабкий відтиск неможливо визначити назву підприємства.

Суд звертає увагу на те, що нечіткий відтиск печатки підприємства в трудовій книжці позивача не може бути підставою для відмови в зарахуванні до його трудового стажу спірного періоду роботи.

Як наслідок, сама по собі така обставина як нечіткість відтиску печатки, якою засвідчений запис про дату звільнення, не може спричиняти для позивача негативні наслідки у вигляді недійсності відповідних записів у трудовій книжці.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 1028 від 09.12.2015 року пункт 20 наведеного Порядку доповнено новим абзацом яким визнано, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (надалі Закон №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року.

На виконання Закону №1669 розпорядженнями Кабінету Міністрів України №1053-р від 30 жовтня 2014 року та від 02.12.2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, згідно якого до зазначених населених пунктів належить, зокрема, м. Донецьк.

У матеріалах справи наявні: довідка від 27.03.2020 року №26, з якої слідує, що ОСОБА_1 з 01.09.1975 року по 11.07.1977 року навчався у професійно технічному училищі №40 м. Донецька (а.с.25) та архівна довідка від 22.04.20220 року №П-42/05-08, з якої слідує, що ОСОБА_1 на підставі наказу №0018 «к» від 05.01.1988 року прийнятий з 06.01.1988 року у Донецький м`ясокомбінат, наказ №0440 «к» від 01.06.1989 року переведено на іншу роботу майстром по ремонту електрообладнання з матеріальною відповідальністю, наказ №0666 «к» від 18.06.1990 року переведено на іншу роботу електромайстром по обслуговуванню обладнання, 5 розряду, наказ №1260 «к» переведено на іншу роботу мехмайстерня по обслуговуванню виробництва №2, електромонтер по ремонту та обслуговуванню обладнання, 5 розряд, наказ №0166 «к» від 15.03.1993 року звільнено за власним бажанням (а.с.26-27).

Відповідно до ст. 9 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України (далі - Закон № 1207-VII) ці довідки є недійсними і не створюють правових наслідків.

Однак, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами....

Суд приймає до уваги відомості, які зазначені у довідках, та засвідчені підписами відповідальних осіб, та печаткою із зазначенням коду ідентифікаційного коду підприємства, оскільки вони повністю узгоджується із відомостями, зазначеними у трудовій книжці ОСОБА_1 та з огляду на неможливість позивачу в інший спосіб отримати відомості, зазначені у цих довідках, хоча й не визнає зазначені довідки офіційними документами.

При таких обставинах суд вважає, що у відповідача були наявні підстави для врахування періодів роботи з 06.04.1987 року по 05.01.1988 року у Донецькому пивзаводі, з 06.01.1988 року по 15.03.1993 року у Донецькому м`ясокомбінаті до загального страхового стажу позивача.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги позивача та визнати протиправним та скасувати рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.03.2020 року №30 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 03.07.2003 року №1058 та зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 03.03.2020 року №793 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 03.07.2003 року №1058 з урахуванням підтвердженого стажу в періоди: навчання з 01.09.1975 року по 11.07.1997 року в ПТУ №40 м. Донецька, військової служби з 23.05.1997 року по 03.06.1981 року, праці з 06.04.1987 року по 15.03.1993 на Донецькому пивзаводі та АТ «Донецький м`ясокомбінат», з урахуванням висновків суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. згідно квитанції від 05.05.2020 року (а.с.8).

Таким чином, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, Великоновосілківський район, смт.Велика Новосілка, вулиця Центральна, 103) про визнання протиправним та скасування рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.03.2020 року №30 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України від 03.07.2003 року №1058, зобов`язання Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області з урахуванням підтвердженого стажу в періоди: навчання з 01.09.1975 року по 11.07.1997 року в ПТУ №40 м. Донецька, військової служби з 23.05.1997 року по 03.06.1981 року, праці з 06.04.1987 року по 15.03.1993 на Донецькому пивзаводі та АТ «Донецький м`ясокомбінат» розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.03.2020 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 03.07.2003 року №1058- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.03.2020 року №30 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 03.07.2003 року №1058.

Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, Великоновосілківський район, смт.Велика Новосілка, вулиця Центральна, 103) розглянути повторно заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) від 03.03.2020 року №793 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 03.07.2003 року №1058 з урахуванням підтвердженого стажу в періоди: навчання з 01.09.1975 року по 11.07.1997 року в ПТУ №40 м. Донецька, військової служби з 23.05.1997 року по 03.06.1981 року, праці з 06.04.1987 року по 15.03.1993 на Донецькому пивзаводі та АТ «Донецький м`ясокомбінат», з урахуванням висновків суду.

Стягнути з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, Великоновосілківський район, смт.Велика Новосілка, вулиця Центральна, 103) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Повний текст судового рішення складено 07.07.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року №540-ІХ змін у розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України, строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая