Справа № 200/3170/20-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 р. Справа№200/3170/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Галатіна О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2020 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Зазначає, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 21.08.2019 року по справі № 265/3414/19 було встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В грудні 2019 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника. В грудні 2019 року позивачу призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 3131,80 грн. Вказує, що відповідачем порушено статтю 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки пенсію по втраті годувальника повинні були призначити 21.04.2019 року.

Позивач у судове засідання не прибула, через канцелярію суду надала клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав відзив, відповідно до якого зазначив, що позивач з 2007 року отримувала пенсію за віком, в грудня 2019 року звернулася із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника. Вказує, що застосувати норму п. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не може, оскільки ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком, а тому застосував норму ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», посилаючись на вказані обставини просить суд відмовити у задоволені позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що позивач з 2007 року отримує пенсію за віком.

21.04.2019 року згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 помер її чоловік ОСОБА_2 .

В грудні 2019 року ОСОБА_1 , звернулася до відповідача із заявою про переведення з пенсію за віком на пенсію по втраті годувальника.

Позивача переведено з пенсію за віком на пенсію втраті годувальника у грудні 2019 року.

Не погоджуючись із переведення на пенсію по втраті годувальника саме у грудні 2019 року, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, розроблений Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058-IV) закріплено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Закономта досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 9 Закону № 1058-IVвстановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Згідно з частиною 3 статті 45 цього Закону № 1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

Отже, як було встановлено судом вище, позивач з 2007 року отримувала пенсію за віком, а з грудня 2019 року її було переведено на пенсію по втраті годувальника, суд зазначає, що норми пункту 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не розповсюджуються на позивача, оскільки остання вже скористалася правом на призначення пенсії. За таких обставин суд вважає, що відповідач у спосіб та у межах норм діючого законодавства здійснив переведення (з дня звернення) пенсії з одного виду на інший.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене та враховуючи встановлені обставини, які підтверджені матеріалами адміністративної справи, суд вважає, що відповідач діяв правомірно.

Разом з цим, суд зазначає, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача провести виплату неодержаних сум здійснивши перерахунок пенсії з 22.04.2019 року також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від призначення пенсії.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

При зверненні з позовом, позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,40 грн.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840,80 грн.

У зв`язку з відмовою у задоволені позову у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача судового збору в сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системиапеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 року №540-ІХ змін у розділ VI Прикінцеві положення КАС України, строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Суддя О.О. Галатіна