Справа № 200/1190/20-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року справа №200/1190/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року (повний текст складено 15 травня 2020 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/1190/20-а (суддя в 1 інстанції Лазарєв В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Управління Державної казначейської служби України у м. Слов`янську Донецької області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення пені, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач 1) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення пені, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Слов`янську та Слов`янському районі була винесена вимога № Ф-2152-У від 03.09.2010 року про сплату недоїмки з внеску на загальнообов`язкове пенсійне страхування на суму 40726,44 грн. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10.08.2012 р. № 2а/0570/8678/2012 визнано незаконною та скасовано вимогу Управління Пенсійного фонду України в м. Слов`янську та Слов`янському районі Донецької області № Ф-2152-У від 03.09.2010 року. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.06.2013 р. № 2а/0570/8678/2012 скасовано Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17.05.2012 року, відмовлено у задоволенні позову до Управління Пенсійного фонду України в м. Слов`янську та Слов`янському районі про визнання незаконною вимоги відповідача про сплату боргу від 03.09.2010 року. Постановою Верховного Суду від 23.04.2019 р. у справі № 2а/0570/8678/2012 скасовано постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2013 року у справі № 2а/0570/8678/2012, залишено в силі постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2012 року у справі № 2а/0570/8678/2012.

Разом з цим, 22.03.2017 р. Слов`янським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Донецькій області було відкрите виконавче провадження ВП № 53571490 з примусового виконання вимоги Ф-2152-У від 03.09.2010 р. В межах вказаного виконавчого провадження, платіжним дорученням № Н04107OSFE від 10.04.2017 р. з рахунку позивача було примусово стягнуто кошти на суму 21125,09 грн., в тому числі 1914,10 грн. виконавчого збору, 70,00 грн. витрат на проведення виконавчих дій.

Оскільки, вимога Ф-2152-У від 03.09.2010 року про сплату недоїмки з внеску на загальнообов`язкове пенсійне страхування на суму 40726,44 грн. була визнана протиправною та скасована у судовому порядку, позивач вважає, що вказані кошти були стягнуті з нього безпідставно, а тому підлягають поверненню.

У листопаді 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення стягнутих коштів, в тому числі виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, пені із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ. Проте відповідач повернув лише 40726,44 грн.

Враховуючи, що відповідач відмовився повертати вищевказані кошти та відшкодувати завдану шкоду, позивач звернувся із даним позовом в якому, посилаючись на приписи Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ЦК України, просив: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неперерахування пені із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ за період з 10.04.2017 р. по 02.01.2020 р. на суму безпідставно стягнутих коштів у розмірі 40726,44 грн. 2) стягнути з УПФ пеню у розмірі 21349,03 грн. 3) стягнути з відповідача 1914,10 грн. виконавчого збору, 70,00 грн. витрат на виконавчі дії; 4) стягнути з УПФ моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року у справі № 200/1190/20-а позовні вимоги було задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправною бездіяльність Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не сплати ОСОБА_1 пені із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ на суму безпідставно стягнутих коштів у розмірі 40726,44 грн.; стягнуто з Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 21349 гривень 03 копійки; у задоволенні іншої частини позову відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 294 гривні 27 копійок.

Не погодившись з таким рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає частковому скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог і ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та встановила наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорту (арк.справи 9).

03 вересня 2010 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Слов`янську та Слов`янському районі Донецької області у відношенні позивача складена вимога № Ф-2152-У про сплату недоїмки зі страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 40726,44 грн. (арк.справи 10).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10.08.2012 р. № 2а/0570/8678/2012 позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Слов`янську та Слов`янському районі, за участі третьої особи відділу державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області про визнання незаконною вимогу відповідача про сплату боргу від 03.09.2010 року - задоволено.

Визнано незаконною та скасовано вимогу Управління Пенсійного фонду України в м. Слов`янську та Слов`янському районі № Ф-2152-У від 03.09.2010 року (арк.справи 11-13).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.06.2013 р. № 2а/0570/8678/2012 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Слов`янську та Слов`янському районі на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10.08.2012 р. за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Слов`янську та Слов`янському районі, за участі третьої особи відділу державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області про визнання незаконною вимогу відповідача про сплату боргу від 03.09.2010 року задоволено.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2012 року скасовано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Слов`янську та Слов`янському районі про визнання незаконною вимогу відповідача про сплату боргу від 03.09.2010 року відмовлено (арк.справи 15-16).

03 квітня 2017 року заступником начальника Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, при примусовому виконанні вимоги Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № Ф-2152-У від 03.09.2010 року, винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках останнього, крім коштів накладення арешту та звернення стягнення, яких заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 21125,09 грн. (арк.справи 20).

Платіжним дорученням від 10.04.2017 року № Н04107OSFE з ОСОБА_1 стягнуто кошти на суму 21125,09 грн. в межах виконавчого провадження з примусового виконання вимоги Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № Ф-2152-У від 03.09.2010 року (арк.справи 21).

Постановою Верховного Суду від 23.04.2019 р. у справі № 2а/0570/8678/2012 скасовано постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2013 року у справі № 2а/0570/8678/2012, залишено в силі постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2012 року у справі № 2а/0570/8678/2012, якою визнано незаконною та скасовано вимогу Управління Пенсійного фонду України в м. Слов`янську та Слов`янському районі № Ф-2152-У від 03.09.2010 року (арк.справи 17-19).

27 листопада 2019 року позивач звернувся до УПФ із заявою про повернення коштів у розмірі 40726,44 грн., що стягнуті на підставі вимоги № Ф-2152-У від 03.09.2010 року, пені із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ, а також понесених витрат виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій (арк.справи 30).

11 січня 2020 року заяву позивача від 27 листопада 2019 року розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян», роз`яснено, що на виконання постанови Верховного суду від 23.04.2019 року Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області повернуто 40726,44 грн. (арк.справи 31, 32).

Позивач оскаржує рішення суду першої інстанції тільки в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач вважає, що протиправною бездіяльністю УПФ йому була спричинена моральна шкода, яка полягає у психологічних наслідках та погіршення стану здоров`я позивача.

Положеннями ст. 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. № 4 (пункт 3) визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрату немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4, 5 зазначеної Постанови встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд зазначає, що сам по собі факт протиправної поведінки відповідача не свідчить про завдання позивачу моральної шкоди.

Для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2018 року в справі № 818/1394/17.

Проте, позивачем не підтверджено наявність причинного зв`язку між моральною шкодою і протиправною бездіяльністю відповідача щодо не сплати пені із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо встановлення йому інвалідності 25.07.2017 року та численні судові процеси, оскільки вказані події мали місце до виникнення спірних правовідносин, тобто до 03.01.2020 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позивних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року у справі № 200/1190/20-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року у справі № 200/1190/20-а залишити без змін.

Повне судове рішення складено 07 липня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова