Справа № 629/1508/20
Суддя: Каращук Т. О.
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/1508/20
Номер провадження 2-а/629/30/20
06.07.2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання - Котяй А.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в м. Лозова Харківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйона №4 Управління патрульної поліції в м.Київ Департамента патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Сінькура Андрія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі, -
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2291794 від 24.03.2020 року, винесену інспектором роти №2 батальйона №4 Управління патрульної поліції в м.Київ Департамента патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Сінькур Андрієм Анатолійовичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1КУпАП відносно ОСОБА_1 -закрити. Позивач зазначає, що 24.03.2020 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 26.440 (номерний знак НОМЕР_1 ) з причепом марки ВЕСТТ 930018 (номерний знак НОМЕР_3 ). 24.03.2020 року в м.Київ, Святошинський район, дорога Велика Кільцева, 9А транспортний засіб було зупинено інспектором роти №2 батальйона №4 Управління патрульної поліції в м.Київ Департамента патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Сінькур Андрієм Анатолійовичем та винесено відносно ОСОБА_1 постанову серії ЕАК № 2291794 про накладення адміністративного стягнення. Відповідно до вище вказаної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП. Як зазначено в оскаржуваній постанові: «водій керуючи ТЗ перевозив великогабаритний вантаж будучи не укомплектованим таблицями згідно п.30.3, конусами та жилеткою, чим порушив КМУ №30 ч.4 порушення ПДР проїзду великогабаритних автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами» та накладено на нього штраф у розмірі 510,00 грн. Як вказує позивач, постанова є незаконною, оскільки працівник поліції мав право провести лише документальну перевірку, а габаритно-ваговий контроль, який так і не був здійснений, повинен проводитися виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів. Також ОСОБА_1 зазначив, що інспектором в постанові не вказано фактичні габарити транспортного засобу з вантажем, що дало б підстави вважати, що транспортний засіб з вантажем повинен був бути позначений відповідно до вимог підпункту «з» пункту 30.3 ПДР України. Позивач зазначив і про те, що жилет оранжевого кольору із світло відбивними елементами, про який інспектор зазначив в постанові, що він відсутній, був, однак інспектора він не влаштував, хоча особливих вимог до жилету законодавством не передбачено. Оскаржувану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення він не вчиняв, в постанові відсутні належні та допустимі докази, як б підтверджували його вину у даному правопорушенні, інспектор не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини, висновки, які надав інспектор не відповідають обставинам справи, тому ця постанова підлягає скасуванню.
10.04.2020 року ухвалою було відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Позивач у судове засідання не з`явився, у позові зазначив, що просить справу слухати у порядку спрощеного позовного провадження без його участі.
Відповідач Інспектор роти №2 батальйона №4 Управління патрульної поліції в м.Київ Департамента патрульної поліції старший лейтенант поліції Сінькур Андрій Анатолійович у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про причини не явки не повідомив.
Оскільки обидві сторони у справі в судове засідання не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.9 ст. 205 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
24.03.2020 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 26.440 (номерний знак НОМЕР_1 ) з причепом марки ВЕСТТ 930018 (номерний знак НОМЕР_3 ), який є власністю ТОВ «ПРОФІТ ТРАНС»(а.с.6).
24.03.2020 року в м.Київ, Святошинський район, дорога Велика Кільцева, 9А транспортний засіб було зупинено інспектором роти №2 батальйона №4 Управління патрульної поліції в м.Київ Департамента патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Сінькур Андрієм Анатолійовичем та винесено відносно ОСОБА_1 постанову серії ЕАК № 2291794 про накладення адміністративного стягнення(а.с.5).
Відповідно до вище вказаної постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП. Як зазначено в оскаржуваній постанові: «водій керуючи ТЗ перевозив великогабаритний вантаж будучи не укомплектованим таблицями згідно п.30.3, конусами та жилеткою, чим порушив КМУ №30 ч.4 порушення ПДР проїзду великогабаритних автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами» та накладено на нього штраф у розмірі 510,00 грн.
Суд зазначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Положеннями п. 8 ч. 1ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частина 1 статті 132-1). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395(далі Інструкція).
У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).
Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про зазначені адміністративні правопорушення виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

ноОтже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, виситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Надаючи оцінку оскарженій постанові у справі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 132-1 КУпАП, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 18.01.2001 року №30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП

протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Згідно ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, а тому навіть у разі наявності відеозапису, згідно з вимогами ст. 73 КАС України, його не можна вважати належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 13.02.2020 року по справі №524/9716/16-а, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17 та від 15.11.2018 у справі №524/5536/17.

Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення" від 24 червня 1988 року № 6, розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідно до п.16 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні №879, габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Як вбачається з п.6 зазначеного Порядку, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно п.18 вищевказаного Порядку, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Пунктом 20 даного Порядку визначено, що за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Вищевказане свідчить про те, що працівник поліції мав право лише на проведення документальної перевірки. Також, як вбачається з матеріалів справи габаритно-ваговий контроль

уповноваженими особами не здійснювався, габарити транспортного засобу інспектором не зазначено в постанові, що свідчить про відсутність дотримання Порядку.

Відповідно до п.17 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами №30, Великогабаритні та великовагові транспортні засоби повинні бути укомплектовані таким обладнанням:-не менш як двома противідкотними упорами для додаткової фіксації коліс автомобіля-тягача та кожного з причепів у разі вимушеної зупинки;-знаком "Об`їзд перешкоди з лівого боку" та знаком "Об`їзд перешкоди з правого боку" діаметром по 600 міліметрів кожний, виготовленими із світловідбивного матеріалу відповідно до вимог стандартів;-вісьмома конусами з горизонтальними світловідбивними смугами білого та червоного кольору, розташованими почергово (висота конусів - 600 міліметрів, ширина білих та червоних смуг - 150 міліметрів);-жорстким буксиром;-миготливим ліхтарем червоного кольору або знаком аварійної зупинки;-комплектом ланцюгів протиковзання (в період з 1 жовтня до 1 квітня);-жилетом оранжевого кольору із світловідбивними елементами;-не менш як одним проблисковим маячком оранжевого кольору з автономним живленням.

Згідно п.22.4 ПДР України, вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту "з" пункту 30.3 цих Правил.

Пунктом 30.3 ПДР України визначено, що "негабаритний вантаж" - сигнальні щитки або прапорці розміром 400 х 400 мм з нанесеними по діагоналі червоними і білими смугами, що чергуються (ширина - 50 мм), а в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості - світлоповертачами або ліхтарями: спереду білого кольору, ззаду - червоного, збоку - оранжевого. Знак розміщується на крайніх зовнішніх частинах вантажу, що виступає за габарити транспортного засобу на відстань, більшу ніж це передбачено пунктом 22.4 цих Правил.

Враховуючи вище зазначене, з урахуванням того, що вимірювання(зважування), відповідно до Порядку №879, не здійснювалося, параметри транспортного засобу з вантажем в постанові не зазначені, суд вважає, що відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки не має доказів того, параметри даного транспортного засобу з вантажем передбачають необхідність укомплектації таблицями, конусами та жилеткою.

Відповідно до ч.2ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7).

На підтвердження того, що позивачем дійсно допущено порушення, зазначене у оскаржуваній постанові, відповідачем не надано жодного доказу та в строк встановлений судом не було надано відзив, в зв`язку з чим суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню у судовому порядку.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно пункту третього частини третьої вищенаведеної статті Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний

суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність закриття справи про адміністративне правопорушення.

В постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити від раніше викладеного висновку щодо звільнення від сплати судового збору, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Зважаючи на вище вказану позицію Великої палати Верховного суду, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою справляється судовий збір, ставка якого становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840, 80 грн.).

Зважаючи на вище вказане, враховуючи те, що при поданні позову судовий збір стягнено з позивача не було, а також з урахуванням того, що позовні вимоги фізичної особи - позивача задоволено, судовий збір, відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, стягується за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні №879, Правилами Дорожнього Руху України, Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами №30, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395, постановою Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, ст.ст. 132-1, 222, 252, 247, 280 КУпАП, на підставі ст.ст. 2, 5, 77, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйона №4 Управління патрульної поліції в м.Київ Департамента патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Сінькура Андрія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі - задовольнити.

Скасувати постанову Інспектора роти №2 батальйона №4 Управління патрульної поліції в м.Київ Департамента патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Сінькура Андрія Анатолійовича про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2291794 від 24.03.2020 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП від 24.03.2020 року- закрити.

Стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в м.Київ Департамента патрульної поліції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

У разі отримання рішення в період карантину, строки, що вказані вище, можуть бути продовжені за заявою особи, поданою до закінчення строку дії карантину.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання та листування: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Інспектор роти №2 батальйона №4 Управління патрульної поліції в м.Київ Департамента патрульної поліції старший лейтенант поліції Сінькур Андрій Анатолійович, адреса: м.Київ, вул.Народного Ополчення, 9.

Суддя Т.О.Каращук