Справа № 193/220/20
Суддя: Кащук Д. А.
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/193/19/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

06 липня 2020 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кащук Д.А.

при секретарі Ратушній В.В.

позивача Денисенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Софіївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира взводу 1-ї роти 2-го батальйону полку патрульної поліції в м.Кривому Розі управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної полоції Міністерства внутрішніх справ України Краснощок Максима Олеговича, третя особа яка не заявляє самостійних вимог - Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Міністерства внітрішніх справ України, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом командира взводу 1-ї роти 2-го батальйону полку патрульної поліції в м.Кривому Розі управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної полоції Міністерства внутрішніх справ України Краснощок Максима Олеговича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Вказує, що 21.01.2020 року командиром взводу 1-ї роти 2-го батальйону полку патрульної поліції в місті Кривому Розі управління патрульної поліції в

Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Міністерства

внутрішніх справ України Краснощок Максимом Олеговичем відносно нього

була ухвалена Постанова серії ЕАК № 2004573 про накладення

адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення

у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної Постанови 21.01.2020 року, о 10.40 годині, керуючи транспортним засобом «CHEVROLET AVEO» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ), позивач «під час руху тз користувався засобами зв`язку тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону ... чим порушив п. 2.9.д ПДР ...», а отже вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим на було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

22.01.2020 року позивач звернувся до тимчасово виконуючого обов`язки командира полку патрульної служби в місті Кривий Ріг Нікіфорова О. з проханням скасувати вказану Постанову.

У відповідь, Листом № Д-162/41/19/1/01-2020 від 30.01.2020 року, позивач був повідомлений про те, що ухвалена відносно нього Постанова серії ЕАК № 2004573 від 21.01.2020 року була залишена командиром полку патрульної служби в місті Кривий Ріг Нікіфоровим О. без змін.

Поштове відправлення № 163 з вказаним Листом надійшло на його адресу і було отримане позивачем 04.02.2020 року, що підтверджується Поштовим відправленням № 163 та Відстеженням поштового відправлення № 163.

Постанову серії ЕАК № 2004573 від 21.01.2020 року позивач оскаржує у повному обсязі, обгрунтовує це тим, що, керуючи 21.01.2020 року, о 10.40 годині, транспортним засобом «CHEVROLET AVEO» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ), по мобільному телефону не розмовляв, а отже вимог Правил дорожнього руху України не порушував.

Вказана обставина може бути підтверджена відеозаписом, на якому 21.01.2020 року був зафіксований керований автомобіль «CHEVROLET AVEO» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) .

На підставі викладеного позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2004573 від 21.01.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач командир взводу 1-ї роти 2-го батальйону полку патрульної поліції в м.Кривому Розі управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної полоції Міністерства внутрішніх справ України Краснощок Максим Олегович, та представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог - Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Міністерства внітрішніх справ України, в судове засідання не з`явились.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що ним під час патрулювання 21.01.2020 року в м. Кривий Ріг по вул. Волгоградська було помічено транспортний засіб Шевролет Авео, д.н.з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , як з`ясувалося після зупинки, який під час руху транспорного засобу користувався засобами зв`язку тримаючи їх у руці, чим порушив п. 2.9(д) ПДР України. Даний транспортний засіб було зупинено з дотриманням ПДР. Після того, як було даний транспортний засіб зупинено, відповідач підійшов до позивача, представився згідно з п. 3 ст.18 ЗУ " Про Національну поліцію", після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" повідомив про те що ведеться відеофіксація та причину зупинки, а саме те, що водій під час руху користувався засобами зв`язку тримаючи їх у руці. Після чого попросив пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду справи. Зачитав позивачу його права зазначені у ч.І ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Після з`ясування усіх фактичних даних відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, мною було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2004573 від 21.01.2020 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 та КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення відповіднодо статті 285 КУпАП оголошується негайно після закінчення розгляду адміністративної справи. Позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. Це підтверджуєтья записом з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.01.2020 року відносно позивача було винесено постанову серії ЕАК № 2004573 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. З вищезазначеної постанови вбачається, що 21.01.2020 року о 10:40 водій ОСОБА_1 , під час руху тз користувався засобами зв`язку тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, фіксація на камеру ае00204 та відеорегістратор Ксіомі, чим порушив п. 2.9.д ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.4)

Зі змісту ч. 2 ст. 122 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до підпункту «д» пункту 2.9 Розділу 2ПДР, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідальність за порушення вказаного пункту ПДР передбачена ч.2 ст.122 КУпАПі розгляд справ даної категорії, згідно ст.222 цього Кодексу віднесено до компетенції органів Національної поліції.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі -Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. При цьому, слід зазначити, що згідно п.5 цієї Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання правильності складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення та витребування необхідних додаткових матеріалів, які потрібні для вирішення справи, а також чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Аналогічне положення міститься устатті 278 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, серед іншого, в тому числі чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 77 цього Кодексу передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 76 цього Кодексу визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У частині четвертій статті 9 цього ж Кодексу закріплено принцип офіційного з`ясування, за змістом якого суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Із оглянутого у судовому засіданні відеозапису від 21.01.2020 вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, дійсно тримав у руках телефон. Як вбачається із відеозапису, позивач був в положенні, коли ліва рука обпиралася на ліву водійську дверку зсередини та видно просвіт між передпіччям та плечем, що вказує на те, що в руці водій тримав телефон під час руху транспортного засобу. Суд вважає, що у випадку, коли б водій підпирав голову рукою в процесі руху, просвіт між передпіччям та плечем був би відсутній внаслідок іншого кута кисті руки.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б спростовували твердження відповідача про те, що позивач 21.01.2020 року користувався засобами зв`язку, а саме розмовляв по мобільному телефону.

Тому суд зазначає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інші. Крім цього, відповідно до п.3ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору

Відповідност. 3 ЗУ «Про національну поліцію», завданнями поліції в тому числі є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституціїта законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Як передбачено статтями 6 та 7 ЗУ «Про національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі аналізу норм законодавства та обставин справи, суд вважає, що оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП доведена, тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності законна та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.5,9,14,77,90,243-246,286,293,295 КАС України, на підставі ст.ст.247,280,283,284,285 КпАП України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до командира взводу 1-ї роти 2-го батальйону полку патрульної поліції в м.Кривому Розі управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної полоції Міністерства внутрішніх справ України Краснощок Максима Олеговича, третя особа яка не заявляє самостійних вимог - Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Міністерства внітрішніх справ України, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення складено та підписано 10 липня 2020 року.

Суддя Д.А.Кащук