Справа № 520/6986/2020
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків
07 липня 2020 р. № 520/6986/2020
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у не розгляді звернення (заяви) ОСОБА_1 , датованого 08.01.2020 р., на Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум";

- зобов`язати Міністерства оборони України розглянути звернення (заяву) ОСОБА_1 , датовану 08.01.2020 р., на Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум";

- зобов`язати Міністерство оборони України відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15-денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним до відповідача для розгляду Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум було поштою направлено заяву, датовану 08.01.2020 року, в якій останній просив повторно розглянути питання призначення одноразової грошової допомоги з урахуванням надісланого позивачем разом із заявою документу, а саме відповіді на адвокатський запит від 20.06.2019 року, який свідчить про відсутність з боку позивача будь-яких протиправних дій в період проходження військової служби. Позивачем вказано, що ним було отримано від відповідача листа, з якого останньому стало відомо, що Комісією не було повторно розглянуто питання призначення одноразової грошової допомоги з урахуванням додатково надісланого документа. Вказане, на думку позивача, вказане свідчить про допущену відповідачем протиправну бездіяльність. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 05.06.2020 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на помилкових висновках. Також представником відповідача вказано, що позивачем було подано заяву від 08.01.2020 року безпосередньо до відповідача, у зв`язку з чим останню було розглянуто в порядку та у строки, визначені Законом України «Про звернення громадян». При цьому, представником відповідача вказано, що зі змісту позовної заяви не вбачається наведення позивачем порушень з боку Міністерства оборони України вимог Закону України «Про звернення громадян», натомість помилково застосовано Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби в військовому резерві. В той же час, представником відповідача вказано на неможливість застосування Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби в військовому резерві з огляду на обставини подання позивачем неповного пакету документів, чим порушено вимоги п.11 зазначеного порядку. Відтак, представником відповідача вказано на обставини неможливості вирішення питання про право позивача на отримання одноразової грошової допомоги та прийняття рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у складі діючої армії під час бойових дій (виконання інтернаціонального обов`язку) в республіці Афганістан.

Під час проходження служби позивачем було отримано ряд захворювань, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії, внаслідок чого останнім в подальшому було отримано інвалідність, яку встановлено з 12.09.2017 року - 3 група, згідно довідки МСЕК від 25.09.2017 р.

Як встановлено судом, позивач 14.12.2017 р. звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою та усіма належними додатками стосовно призначення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, у відповідь на яку отримав листом від 26.12.2017 р. № 3216/ВСЗ з посиланням на те, що його було звільнено з військової служби у 1980 році, а інвалідність встановлено у 2017 р., тобто інвалідність встановлена понад тримісячний термін після звільнення з військової служби, що, в силу п.6 ч.2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" свідчить про відсутність підстав для призначення одноразової допомоги.

Позивач, не погодившись із зазначеними діями Харківського обласного військового комісаріату, оскаржив їх до суду в рамках адміністративної справи № 820/1514/18.

За даними програми «Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)» судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2018 року по справі № 820/1514/18 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( 61052, м.Харків, вул. Коцарська,56, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено; визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей, Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги..." та Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 р.; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) подати висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства оборони України про виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей, Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги..." та Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 р.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2018р. по справі № 820/1514/18 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто скаржнику.
Як встановлено судом, в подальшому, Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум розглянуто питання щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та прийнято рішення, оформлене протоколом №41 від 05.04.2019 року (пункт 24 протоколу), яким позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги. Також вказано, що заявник не має права на одержання одноразової грошової допомоги, оскільки згідно з пунктом 6 частини 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а також підпунктом 3 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975, одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим зі строкової служби, якщо інвалідність настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мале місце в період проходження служби. Заявнику інвалідність встановлено понад 3-місячний термін.

Позивач, не погодившись із зазначеним рішенням, оскаржив його до суду в рамках розгляду справи № 520/7525/19.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 року по справі № 520/7525/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/7525/19 - залишено без змін.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ч.4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зі змісту позовної заяви вбачаються доводи позивача стосовно того, що ОСОБА_1 для повного та об`єктивного розгляду Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум на адресу відповідача було направлено поштою заяву від 08.01.2020 року, в якій останній просив Комісію повторно розглянути питання призначення одноразової грошової допомоги з урахуванням надісланого позивачем разом із заявою документу, а саме відповіді на адвокатський запит від 20.06.2019 року, який свідчить про відсутність з боку позивача будь-яких протиправних дій в період проходження військової служби.

Матеріали справи свідчать, що документом, на який посилався позивача, є відповідь Новобаварського об`єднаного районного військового комісаріату від 20.06.2019 р. № 2775, яка свідчить про відсутність протиправних дій з боку позивача у період проходження військової служби та, як наслідок, відсутність протиправних дій з боку позивача при отриманні ним поранення (контузії, травми, тощо).

Як зазначено позивачем, 17.02.2020 року Міністерством оборони України було направлено на його адресу лист, з якого вбачається, що Комісією не було повторно розглянуто питання призначення одноразової грошової допомоги позивачу з урахуванням надісланого разом із заявою документу, а саме відповіді на адвокатський запит від 20.06.2019 року.

Суд зазначає, що матеріали справи містять лист Фінансово-економічного управління Командування сухопутних військ Збройних сил України Міністерства оборони України від 17.02.2020 року №ИВ/14/2/297/а, з якого вбачається, що вказаним підрозділом Міністерства оборони України було розглянуто звернення позивача стосовно порушення Харківським обласним військовим комісаріатом п.4.8 Положення, затвердження наказом Міністерством оборони України №530 від 14.08.2014, при поданні на розгляд Комісії Міністерства оборони України неповного пакету документів з призначення та виплати одноразової грошової допомоги. Отже, позивача повідомлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі Харківський ОВК) було виконано всі необхідні заходи щодо розгляду його документів, а саме: представлені документи було розглянуто у відповідності до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі Порядок), в якому визначений перелік документів, які подаються для призначення допомоги, було запропоновано надати копію документа, що свідчить про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено пунктом 11 Порядку, який надано не було. Так, зазначено, що вказаними документами можуть бути витяг з наказу про направлення на лікування в шпиталь з приводу поранення, документи про перебування на лікуванні в медичній установі з приводу поранення, дані архіву військово-медичних документів, запис військової частини у військовому квитку про отримане поранення, довідка, видана військовою частиною про обставини поранення. Висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи не є документом, що свідчить про обставини поранення, оскільки він визначає, що рубці є наслідком загоєння ран, що могли утворитися внаслідок осколкових поранень та могли бути спричинені в період проходження служби від час виконання бойових дій і не містить підтвердження факту поранення. Висновок Центральної військово-лікарської комісії про причинний зв`язок поранення складено на підставі висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи, що не порушує вимоги Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, проте він також не визначає обставин поранення. Також вказано, що згідно з наказами Міністра оборони колишнього СРСР постанова про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) з перебуванням на фронті, виконанням обов`язків військової служби приймалася на підставі достовірних документів (довідка командира військової частини, службова або медична характеристика, витяг із книги обліку хворих в амбулаторії під час первинного звернення за медичною допомогою, картка обліку травми, матеріали адміністративного розслідування, дізнання або карної справи, атестації, довідка цивільної лікувальної (лікувально-профілактичної) установи, історія хвороби або витяг з неї, свідоцтво про хворобу, запис лікаря військової частини або лікаря військової лікувально-профілактичної установи в медичній книжці військовослужбовця, довідка архівної установи) про причини та обставини, за яких воно отримано. З огляду на зазначене вказано, що і за часів СРСР передбачалися документи, які підтверджують факт отримання поранення. Так, наказами Міністерства оборони СРСР від 03.09.1973 № 185 "Про введення в дію Положення про медичне обстеження в Збройних Силах СРСР" та від 09.09.87 № 260 "Про введення в дію Положення про медичне обстеження в Збройних Силах СРСР (на мирний та воєнний час)" передбачалося видання документа про обставини поранення, а в наказі від 09.09.1987 № 260 навіть наведено зразок довідки про обставини поранення. Крім цього, зазначено, що військовий квиток, який видавався за часів СРСР, мав розділ 22 "які поранення та контузії (дата і характер поранення, контузії)", у якому здійснювалися відповідні записи. В Україні зразок довідки про обставини поранення визначено наказами Міністерства оборони України від 04.01.1994 №2 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертиз)" та медичний огляд у Збройних Силах України" та від 14.08.2008 № 402 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України". З огляду на зазначене вказано, що позивач оскаржив дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 через судові інстанції де наполягав, що надав усі необхідні документи та рішеннями судів вимоги задоволено, а саме на виконання рішення судів командуванням Харківського обласного військового комісаріату було направлено представлені документи на розгляд Комісії. Крім того, щодо надання допомоги в отриманні про обставини отриманого поранення до Харківського обласного військового комісаріату та районних військових комісаріатів позивач не звертався. Відтак, позивачу запропоновано для витребування документа, що свідчить про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження з військових частин та архівних установ звернутися особисто до районного військового комісаріату за місцем проживання для надання сприяння в підготовленні відповідних запитів. При цьому, із посиланням на рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99, відповідно до якого до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, вказано, що п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 передбачено, що допомога, яка не була призначена, призначається та виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права отримання такої допомоги. В той же час, зазначено, що п. б ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у редакції, яка діяла на час встановлення інвалідності в 2013 році, а також пп. 4 п.2 Порядку та умов призначення виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабін Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499, було передбачено, що одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим із строкової військової служби у разі якщо інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце у період проходження служби, настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби.

Позивач, вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі по тексту Порядок № 975).

Пунктом 11 Порядку № 975 передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до п. 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 13 Порядку № 975 передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пп. 27 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №671 Про затвердження Положення про Міністерство оборони України зазначено, що Міністерство оборони України приймає рішення щодо розподілу бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Міноборони.

Суд також зазначає, що наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 р. № 530, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 р. за № 1294/26071, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, додатком 13 до якого затверджено форму висновку про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону.

Суд зазначає, що позивачем копію зазначеної заяви до суду надано не було.

Однак, зі змісту наданих сторонами доказів встановлено, що заява позивача від 08.01.2020 року стосується прохання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначення компенсаційних сум повторно розглянути питання призначення одноразової грошової допомоги з урахуванням надсилаємого документу (відповіді на адвокатський запит), який свідчить про відсутність з боку позивача будь-яких протиправних дій в період проходження військової служби.

Як встановлено судом зі змісту наявних в матеріалах справи доказів, таким документом є лист Новобаварського об`єднаного районного військового комісаріату від 20.06.2019 р. № 2775, відповідно до якого у відповідь на запит адвоката позивача повідомлено про відсутність інформації та документів стосовно обставин поранення під час проходження військової служби на території Демократичної республіки Афганістан у 1980 році.

Надаючи оцінку вказаним обставинам суд зазначає, що заява позивача не відповідає вимогам п. 11 Порядку №975, оскільки не містять повного переліку документів.

При цьому, суд зазначає, що лист Новобаварського об`єднаного районного військового комісаріату від 20.06.2019 р. № 2775 не може вважатися документом, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, оскільки містить в собі лише зазначення про обставини відсутності такої інформації у Новобаварському об`єднаному районному військовому комісаріаті.

При цьому, у відповідності до пункту 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Як встановлено судом позивачем не було подано до Харківського обласного військового комісаріату повного пакету документів разом із заявою від 08.01.2020 року, а таку заяву направлено до Міністерства оборони України.

З огляду на обставини справи суд приходить до висновку, що у відповідача не виникло обов`язку повторного розгляду питання про призначення позивачу грошової допомоги з огляду на недотримання останнім встановленого законодавством порядку подання заяви із повним пакетом документів, що передбачено нормами чинного законодавства.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Міністерства оборони України (пр-кт Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.