Справа № 240/11963/19
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/11963/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Дмитро Миколайович

Суддя-доповідач - Кузьменко Л.В.

30 червня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Франовської К.С. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Чорнокнижник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року (рішення ухвалене суддею Гуріним Д.М. 21.02.2020 року в м.Житомир, повний текст судового рішення складено 02 березня 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, зобов`язання здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області №1314 від 16 жовтня 2019 року "Про застосування дисциплінарних стягнень";

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Житомирській області №223 о/с від 31 жовтня 2019 року в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 (0011421) начальника 1-го міжрайонного сектору управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Житомирській області зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" з 31 жовтня 2019 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника 1-го міжрайонного сектору управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 1 листопада 2019 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 1 листопада 2019 року по дату поновлення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що до нього було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, невиконання вимог статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині недотримання Присяги поліцейського, пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині бути вірним Присязі поліцейського, пункту 3 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині запобіганню вчиненню правопорушень, наказу НПУ від 23 вересня 2016 року №920 "Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах і підрозділах Національної поліції України", ігнорування вимог керівництва НПУ та ГУНП, порушення розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, пункту 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилось у налагодженні схеми по незаконному збуту наркотичних засобів на території Бердичівського району Житомирської області. Позивач вважає вищевказані накази протиправними, оскільки факт вчинення ним саме дисциплінарного проступку у ході службового розслідування не встановлено.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (вул.Старий Бульвар, 5/37, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, зобов`язання здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення.

Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області №1314 від 16 жовтня 2019 року "Про застосування дисциплінарних стягнень".

Визнав протиправним та скасував наказ Головного управління Національної поліції у Житомирській області №223 о/с від 31 жовтня 2019 року в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 (0011421) начальника 1-го міжрайонного сектору управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Житомирській області зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" з 31 жовтня 2019 року.

Поновив ОСОБА_1 на посаді начальника 1-го міжрайонного сектору управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 1 листопада 2019 року.

Стягнув з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 1 листопада 2019 року до 21 лютого 2020 року у розмірі 52313,35 грн.

Судом першої інстанції вирішено питання судових витрат.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати, в задоволенні позву ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що за результатами проведеного службового розслідування було встановлено порушення ОСОБА_1 . Дисциплінарного статуту, вчинення проступку проти інтересів служби, що суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до поліцейського, як до носія влади та унеможливлює подальше виконання позивачем службових обов`язків. Відповідач вважає, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду.

З огляду на те, що підставою для звільнення позивача стали обставини порушення ним службової дисципліни, відповідачем при проведенні службового розслідування не досліджувались питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, відповідач вважає, що за наслідками службового розслідування ним правомірно зроблено висновок про наявність у діях позивача дисциплінарного проступку, який є підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Зазначає також, що судом першої інстанції не взято до уваги довідку про грошове забезпечення позивача, скеровану до суду 10 лютого 2020 року та помилково розраховано суму грошового забезпечення позивача за час вимушеного прогулу з 1 листопада 2019 року до 21 лютого 2020 року у розмірі 52313,35 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України від 2 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі Закон України "Про Національну поліцію"), Дисциплінарним статутом Національної поліції, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", Наказом МВС України від 7 листопада 2018 року №893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту України", затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за №1355/32807 та іншими нормативними актами, які регулюють проходження служби в органах Національної поліції України.

З матеріалів справи слідує, що з 7 листопада 2015 року ОСОБА_1 прийнято на службу до Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

5 жовтня 2019 року до керівництва ГУНП в Житомирській області звернувся начальник УПН ГУНП підполковник поліції Богун О.М. з рапортом про призначення та проведення службового розслідування за фактом затримання працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому, начальника 1-го міжрайонного сектору управління протидії наркозлочинності ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України в рамках відкритого 25 квітня 2019 року кримінального провадження №0000344 (ЄО №892 від 6 жовтня 2019 року).

З метою проведення своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, на підставі рапорту начальника УПН ГУНП в Житомирській області полковника поліції Богуна О.М. від 5 жовтня 2019 року, у відповідності до вимог статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", а також наказу МВС України від 7 листопада 2018 року №893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту України", затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за №1355/32807, наказом ГУНП в Житомирській області від 7 жовтня 2019 року за №1266 призначено службове слідування за вказаним фактом та утворено дисциплінарну комісію для проведення службового розслідування (а.с.69).

7 жовтня 2019 року до ГУНП в Житомирській області надійшло подання Житомирського управління ДВБ НП України щодо проведення службового слідування та вжиття заходів реагування за фактом внесення відомостей до ЄДР та повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення начальнику 1-го міжрайонного сектору управління протидії наркозлочинності капітану поліції Шатохіну Д.М. (а.с.70, 75-76).

За результатами проведеного службового розслідування комісією ГУНП в Житомирській області складено висновок від 15 жовтня 2019 року (а.с.122-127), зі змісту якого слідує, що у ході службового розслідування встановлено невиконання ОСОБА_1 вимог статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині недотримання Присяги поліцейського, пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині бути вірним Присязі поліцейського, пункту 3 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині запобіганню вчиненню правопорушень, наказу НПУ від 23 вересня 2016 року №920 "Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах і підрозділах Національної поліції України", ігнорування вимог керівництва НПУ та ГУНП, порушення розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, пункту 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилось у налагодженні схеми по незаконному збуту наркотичних засобів на території Бердичівського району Житомирської області.

За результатами службового розслідування видано наказ №1314 від 16 жовтня 2019 року "Про застосування дисциплінарних стягнень" (а.с.24).

31 жовтня 2019 року Головним управлінням Національної поліції у Житомирській області винесено наказ №223 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення) з 31 жовтня 2019 року (а.с.28).

Вважаючи вказані накази протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при проведені службового розслідування було порушено процедуру його проведення, поверхнево, без з`ясування та аналізу обставин, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 проступку, який дискредитує його як працівника поліції. Не були також відібрані пояснення у безпосереднього начальника позивача ОСОБА_2 щодо діяльності підлеглого та не відібрані пояснення у самого ОСОБА_1 . Суд першої інстанції дійшов висновку, що факт внесення відомостей до ЄРДР та оголошення позивачу про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України не може бути розцінений як дискредитація авторитету Національної поліції, оскільки під вчинками, що підривають авторитет працівника Національної поліції, розуміються протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою, у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити, в очах громадськості гідність та авторитет працівника, що мають бути доведені у визначеному порядку. Доводи ж відповідача про наявність підозри у вчиненні позивачем кримінального правопорушення, як підстава для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є необґрунтованими, оскільки не доводять факту вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (частина третя статті 59 Закону України "Про Національну поліцію").

Проходження служби в поліції регулюється Законом України "Про Національну поліцію" та іншими нормативно-правовими актами (стаття 60 Закону України "Про Національну поліцію").

Частиною 1 статті 58 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов`язків.

Обов`язки поліцейського визначені у частині першій статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до вимог якої поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

День звільнення вважається останнім днем служби.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут Національної поліції України).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Відповідно до частини 1 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина 2 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Відповідно до частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (частина 6 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина 10 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Наказом МВС України від 07 листопада 2018 року №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893).

Суд зазначає, що до позивача застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Згідно з частиною 9 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право:

1) одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;

2) одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи;

3) отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

За рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією (частина 10 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Відповідно до пункту першого розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків (пункт перший розділу V Порядку №893).

Згідно з пунктами 1 та 2 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Отже, об`єктивне службове розслідування обов`язково повинно передувати звільненню, якщо поліцейського звільняють у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Службове розслідування має бути проведене із збиранням, перевіркою та оцінкою матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку.

З матеріалів справи вбачається, що 6 жовтня 2019 року до ГУНП в Житомирській області надійшла інформація про те, що 5 жовтня 2019 року у ході розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000344 від 25 квітня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, слідчим другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому, у порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України був затриманий начальник 1-го міжрайонного сектору управління протидії наркозлочинності ГУНП капітан поліції Шатохін Д.М.

8 жовтня 2019 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 2 грудня 2019 року. В цей же день ОСОБА_1 звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави (а.с.20-21).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 жовтня 2019 року відсторонено на час проведення розслідування у кримінальному провадженні №0000344 підозрюваного ОСОБА_1 від посади начальника 1-го міжрайонного сектору управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Житомирській області (а.с.22-23).

За результатами службового розслідування, проведеного комісією ГУНП в Житомирській області, видано наказ №1314 від 16 жовтня 2019 року "Про застосування дисциплінарних стягнень". Відповідно до пункту 1 вищевказаного наказу за порушення службової дисципліни, невиконання вимог статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині недотримання Присяги поліцейського, пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині бути вірним Присязі поліцейського, пункту 3 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині запобіганню вчиненню правопорушень, наказу НПУ від 23 вересня 2016 року №920 "Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах і підрозділах Національної поліції України", ігнорування вимог керівництва НПУ та ГУНП, порушення розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 9 листопада 2016 року №1179, пункту 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилось у налагодженні схеми по незаконному збуту наркотичних засобів на території Бердичівського району Житомирської області, застосовано до начальника 1-го міжрайонного сектору управління протидії наркозлочинності ГУНП капітана поліції Шатохіна Д.М. дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

На час розгляду справи судом апеляційної інстанції у вказаному кримінальному провадженні триває досудове розслідування, кримінальне провадження до суду не скеровано, вироку суду щодо ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частини 2 статті 307 Кримінального кодексу України не постановлено.

Як зазначено вище, позивач проходив службу на посаді начальника 1-го міжрайонного сектору управління протидії наркозлочинності ГУНП у Житомирській області.

До посадових обов`язків позивача входило здійснення оперативної діяльності з метою отримання оперативної інформації щодо обігу наркотичних засобів.

Судом першої інстанції було допитано як свідка безпосереднього начальника позивача ОСОБА_2 , який пояснив, що позивач у ході виконання своїх службових обов`язків неодноразово подавав рапорти як усні так і письмові щодо зустрічей з наркозалежними особами, які надавали позивачу інформацію в рамках здійснення оперативних дій, в тому числі і з особою, яка фігурує в рамках кримінального провадження. Зазначена особа сама неодноразово зв`язувалася по телефону як із ним безпосередньо так і з ОСОБА_1 і просила про зустрічі для повідомлення важливої інформації, як наприклад інформації про організацію виробництва наркотичних засобів на території Житомирської області. Такі зустрічі проводились позивачем з відома начальника (свідка). Про результати зустрічей ОСОБА_1 доповідав як усно так і письмовими рапортами. На запитання суду про те, чому свідок у ході проведення службового розслідування не надавав свої пояснення щодо оперативної діяльності ОСОБА_1 , свідок пояснив, що про причини затримання позивача не знав, оскільки йому було повідомлено лише про сам факт затримання ОСОБА_1 . Підтвердив, що в ході проведення службового розслідування у нього пояснення щодо оперативної діяльності ОСОБА_1 не відбирались. Передача наркозалежним особам як і продаж наркотичних засобів заборонені і про такі факти йому не відомо.

В свою чергу позивач факт незаконного збуту наркотичних засобів категорично заперечує.

Досліджений судами висновок службового розслідування свідчить про те, що останній базується на підставі внесення відомостей до ЄРДР №0000344 від 25 квітня 2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України та на підставі повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення.

Представник відповідача в обґрунтування доводів законності рішення про звільнення ОСОБА_1 посилається на те, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, висунута ОСОБА_1 слідчими ТУ ДБР в м.Хмельницькому, є обґрунтованою та відсутні підстави піддавати сумнівам відображені в ній факти (збуту наркотичних засобів). Крім того керівництво ГУНП в Житомирській області займає безальтернативну позицію щодо негайного звільнення з лав Національної поліції будь-якого поліцейського, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Разом з тим, суд першої інстанції з урахуванням правових позицій Верховного Суду, висловлених у справі №802/925/17-а, №826/17433/16 правильно вказав, що один і той самий проступок може бути підставою для різних видів юридичної відповідальності, однією з яких є дисциплінарна. Відтак, правове регулювання вчинення адміністративного правопорушення може бути підставою для службового розслідування, при цьому застосування заходів дисциплінарного впливу не ставиться у залежність від того, чи притягнена особа, зокрема, до адміністративної (кримінальної) відповідальності.

Водночас, для притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідно з`ясувати обставини скоєного, його причини та наслідки, а також вину особи. Усі ці питання з`ясовуються в ході проведення службового розслідування.

За фактом вчинення дисциплінарного проступку, обставини якого встановлено та доведено в рамках службового розслідування, може бути реалізовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни, яке є окремою підставою для звільнення, і така підстава не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набранням чинності вироком суду.

Наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службових обов`язків, що узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 29 жовтня 2018 року у справі №826/17433/16.

Крім того, Верховний Суд у справі №816/1218/16 зазначив: з аналізу норм чинного законодавства, яке регулює особливості проходження служби в органах поліції вбачається, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є дисциплінарне стягнення, у вигляді звільнення за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни (пункт 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII). Іншою підставою звільнення є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII). Акцентуючи увагу на тому, що Закон № 580-VIII виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, Верховний Суд має на меті звернути увагу на те, що вчинення особою-поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, на підставі судового рішення, що набрало законної сили, є підставами для звільнення зі служби в поліції. Проте це інші підстави і їх не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності (постанова Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №816/1218/16).

Судами встановлено, що в порушення пункту 2 частини 9 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України уповноважені члени дисциплінарної комісії, що проводили службове розслідування, не витребували, з органів поліції та їхніх підрозділів, зокрема в Управлінні протидії наркозлочинності ГУНП у Житомирській області необхідні документи (рапорти, пояснення, тощо) для з`ясування причин зустрічей ОСОБА_1 із особою, яка фігурує в рамках кримінального провадження та дала проти нього свідчення, не досліди їх та не надали оцінку тому, чи були проведені ці зустрічі в рамках здійснення оперативної діяльності чи ці зустрічі носили інший, інших характер, який підпадає під кваліфікацію ч.2ст.307 КК УКраїни, у зв`язку з чим службове розслідування не можна вважати повним та об`єктивним та таким, що відповідає пункту 1 розділу V Порядку №893, відповідно прийняте на підставі нього рішення відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Колегія суддів також наголошує, що службова дисципліна поліцейського полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників.

З тексту Присяги працівника поліції, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга працівника поліції передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Разом з тим, зі змісту висновку службового розслідування не вбачається в чому саме полягає скоєний позивачем дисциплінарний проступок, за який до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Колегія судді вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що службове розслідування було проведено поверхнево, без з`ясування та аналізування обставин щодо того чи дійсно було вчинено ОСОБА_1 такі дії, які дискредитують його як працівника поліції. Не були також відібрані пояснення у безпосереднього начальника позивача ОСОБА_2 щодо діяльності підлеглого та не відібрані пояснення у самого ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції звернув увагу на те, що позивач не мав жодних дисциплінарних стягнень на час проведення службового розслідування та прийняття оскаржуваних наказів. При цьому поза увагою відповідача залишилося ставлення позивача до виконання службових обов`язків, позитивні службові характеристики, рівень кваліфікації позивача, його освіта та проходження служби в органах внутрішніх справ та в поліції.

Суд першої інстанції також правильно зазначив, що звільнення зі служби в поліції у разі набрання законної сили рішенням суду про притягнення до відповідальності та звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби - не пов`язано із кримінально-правовою кваліфікацією тих самих дій, які водночас стали підставою для службового розслідування і кримінального провадження. Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи, отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Відповідно до статті 62 Конституції України, частини 2 статті 2 Кримінального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

З урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що пункт 1 наказу Головного Управління Національної поліції в Житомирській області №1314 від 16 жовтня 2019 року "Про застосування дисциплінарних стягнень" та наказ №223 о/с від 31 жовтня 2019 року про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , прийняті з порушенням норм чинного законодавства та без належного встановлення вини позивача у вчиненні саме дисциплінарного проступку. Як наслідок, застосування до позивача на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області №1314 від 16 жовтня 2019 року «Про застосовування дисциплінарних стягнень» дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є протиправним. Позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу відповідача "По особовому складу" за №223 о/с від 31 жовтня 2019 року в частині звільнення позивача зі служби в поліції є похідною і підлягає задоволенню.

Враховуючи протиправність звільнення позивача зі служби в поліції, внаслідок притягнення до дисциплінарної відповідальності, суд першої інстанції поновив ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді начальника 1-го міжрайонного сектору управління протидії наркозлочинності ГУ НП в Житомирській області.

Щодо доводів апелянта про неврахування судом першої інстанції довідки про грошове забезпечення позивача за два місяці служби, що передували звільненню (вересень, жовтень) та застосування при проведенні розрахунку середнього заробітку за час вимушено прогулу довідки відповідача про розмір грошового забезпечення позивача за серпень, вересень 2019 року, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 31 жовтня 2019 року №223 о/с позивача з 31 жовтня 2019 року звільнено зі служби в поліції.

Приймаючи до уваги, що день звільнення вважається останнім днем служби, суд першої інстанції правильно виходив з того, що днем звільнення позивача є 1 листопада 2019 року.

В свою чергу колегія суддів звертає увагу відповідача на невідповідність в оскаржуваному наказі про звільнення дати, з якої позивача належить вважати звільненим.

За наведених обставин, суд першої інстанції правильно поновив позивача на раніше займаній посаді з дня, наступного за днем звільнення зі служби в поліції, а саме з 1 листопада 2019 року, та відповідно до приписів частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України розрахував суму його грошового забезпечення, яка підлягає стягненню за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

У свою чергу, питання про виплату грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988).

Пунктом 2 Постанови №988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 6 квітня 2016 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 року за №669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 6 розділу III Порядку №260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

З системного аналізу зазначеної вище норми пункту 6 розділу III Порядку №260 вбачається, що остання прийнята задля обов`язкового поновлення прав незаконно звільнених працівників та гарантує останнім право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення.

Судами встановлено, що позивач був звільнений зі служби в поліції 31 жовтня 2019 року на підставі наказу відповідача від 31 жовтня 2019 №223 о/с.

Відтак, час вимушеного прогулу слід рахувати з 1 листопада 2019 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Оскільки позивач звільнений зі служби в поліції з 31 жовтня 2019 року, то для обчислення середньомісячної заробітної плати слід брати 2 календарні місяці роботи, що передують 31 жовтня 2019 року, тобто серпень-вересень 2019 року.

За приписами абзацу третього пункту 3 Порядку №100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

В пункті 6 Постанови "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24 грудня 1999 року №13 Пленум Верховного Суду України зазначив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються з середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

В якості джерела інформації про середню заробітну плату та для розрахунку середньоденного заробітку судом використані дані по нарахованому грошовому забезпеченню позивача за серпень 2019 року та вересень 2019 року, оскільки це останні два місяці служби позивача перед місяцем звільнення.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки від 21 лютого 2020 року №93/29/01-2020 про нараховані доходи за період з серпень-вересень 2019 року (а.с.142), загальна сума нарахованого грошового забезпечення позивача за серпень 2019 року становить 14120,00 грн, за вересень 2019 року 14120,00 грн.

Згідно вказаної довідки середньоденний заробіток позивача, виходячи з виплат за два останні календарні місяці, що передують місяцю звільнення позивача, становив 462,95 грн.

При цьому, тривалість вимушеного прогулу позивача до дня постановлення рішення у справі, становить 113 календарних днів, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 52313,35 грн.

Крім того, судом першої інстанції враховано, що відповідно до Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 6 квітня 2016 року №260, грошове забезпечення поліцейським виплачується за кожен календарний день проходження служби, тому при обчисленні тривалості вимушеного прогулу суд виходив з кількості календарних днів, що минули з 1 листопада 2019 року до 21 лютого 2020 року включно - 52313,35 грн (462,95 х 113).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та дають підстав для її задоволення. Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, в зв`язку з чим підстави для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 липня 2020 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Франовська К.С. Совгира Д. І.