Справа № 572/2316/19
Суддя: Ведяніна Т.О.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 572/2316/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Сарни справу № 572/2316/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сержанта поліції роти №5 батальйону №1 УПП в Рівненській області ДПП ЯШИ ІННИ ОЛЕКСАНДРІВНИ про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти №5 батальйону №1 УПП в Рівненській області Яши І.О., в якому просить визнати дії сержанта поліції Яша Інни Олександрівни, щодо складання постанови серії ЕАВ № 1328095 від 14 липня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне та накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ч.2 ст.122 КУпАП, незаконними, визнати постанову серії ЕАВ № 1328095 від 14 липня 2019 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити, поновивши строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, який пропущено з поважних причин.

Позивачем в обґрунтування заявлених вимог зазначено, що постановою серії ЕАВ № 1328095 від 14 липня 2019 року позивача визнано винним за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн.

Так, відповідно до вказаної постанови - 14 липня 2019 року о 13 год. 04 хв. у м.Сарни по вул.Набережна 1, водій під час руху транспортного засобу користувався засобом зв`язку, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п. 2.9д ПДР - користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемовини без допомоги рук, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Цього ж дня відповідачем було винесено постанову серії ЕАВ № 1328095 про накладення адміністративного стягнення на позивача по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу у розмірі 425 грн (чотириста двадцять п`ять).

ОСОБА_1 вважає вказану вище постанову протиправною та такою, що винесена із порушенням вимог законодавства, оскільки він вказаного у цій постанові правопорушення не вчиняв, а відповідачем стягнення накладено безпідставно, так як докази вчинення порушення Правил дорожнього руху позивачем за обставин, вказаних у постанові, у відповідача відсутні. Всупереч ст. 279 КУпАП, під час ніби розгляду справи інспектором не досліджувалися докази, що підтверджується фіксацією їх відсутності у постанові.

Крім цього, в позовній заяві позивач зазначає, що в Правилах дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (з наступними змінами) зазначено, що водієві забороняється "під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці". Всупереч наведеному, в постанові не зазначено, що водій керував транспортним засобом і розмовляв по мобільному телефону саме "тримаючи його в руці", тому, постанова про накладення адміністративного стягнення є протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведене ОСОБА_1 вважає, що він не порушував ПДР України, постанова винесена неправомірно, з грубим порушенням прав позивача, норм матеріального та процесуального права та чинного законодавства України, при повній відсутності належних та допустимих доказів вчинення правопорушення та є необгрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Розгляд даної справи здійснюється, відповідно до ч.1 ст.257 КАС України - за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки спір між сторонами є справою незначної складності, не відноситься до категорії справ, визначених ч.4 ст.257 КАС України, а позивачем подане письмове клопотання про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не заперечив, відзив на позов ОСОБА_1 не надав.

Клопотань сторонами заявлено не було.

В даному випадку виник спір між позивачем та відповідачем, який є посадовою особою суб`єкта владних повноважень, з приводу оскарження рішення відповідача (індивідуального акту) щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Вказані правовідносини регламентуються нормами КУпАП, Закону України «Про національну поліцію».

Із постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1328095 від 14 липня 2019 року, винесеної поліцейським роти №5 батальйону №1 УПП в Рівненській області Яшею І.О., встановлено, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови - ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.9.д Правил дорожнього руху України о 13 год. 04 хв. 14 липня 2019 року по вул.Набережній м.Сарни Рівненської області керував транспортним засобом - автомобілем марки «OPEL COMBO» р.н.з. НОМЕР_1 , під час руху транспортного засобу користувався засобом зв`язку, а саме : розмовляв по мобільному телефону.

Згідно із п.2.9.д Правил дорожнього руху України - водієві забороняється : під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Саме порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху інкриміновано відповідачем позивачу.

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що до основних повноважень поліції відносяться, в тому числі : вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; у випадках, визначених законом, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішень про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання.

Таким чином, оскаржувану постанову було винесено відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства, у межах повноважень, передбачених для поліцейського.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На спростування правомірності заявлених позивачем вимог відповідачем жодних доказів надано не було. Відзив на позов ОСОБА_1 інспектором Яшею І.О. також не подавався.

Отже, відповідачем не спростовано обставини, на які посилається позивач, а тому з урахуванням вимог ст.71 КАС України, суд вважає, що позов останнього є обґрунтованим.

Однак, вимоги позивачем пред`явлено до відповідача, яким визначено інспектора УПП в Рівненській області Яшу І.О.

Але, в даному випадку інспектор діяв від імені Управління патрульної поліції, через що в даному випадку відповідати за вимогами ОСОБА_1 має саме ДПП (оскільки УПП у Рівненській області не є відокремленою юридичною особою і здійснює діяльність як структурний підрозділ ДПП).

Враховуючи наведене вище обставини та досліджені докази, суд вважає що інспектор Яша І.О. не є належним відповідачем в даній справі, а тому у вимогах ОСОБА_1 слід відмовити, так як позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Окрім іншого, позивачем була заявлена вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України - при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд дійшов висновку про безпідставність заявлених вимог, підстав для вирішення питання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань понесених позивачем судових витрат немає.

На підставі наведеного, ст.ст. 280, 284, 288 КУпАП, керуючись ст.ст. 242-246 КАС України, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до поліцейського сержанта поліції роти №5 батальйону №1 УПП в Рівненській області ДПП ЯШИ ІННИ ОЛЕКСАНДРІВНИ (м.Рівне вул.С.Бандери,14а Рівненської області, ) про визнання дій сержанта поліції Яша Інни Олександрівни, щодо складання постанови серії ЕАВ № 1328095 від 14 липня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне та накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ч.2 ст.122 КУпАП, незаконними, визнання постанови серії ЕАВ № 1328095 від 14 липня 2019 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасування її із закриттям провадження у справі - відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з моменту проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з моменту складення повного судового рішення.

Суддя