Справа № 826/14612/17
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року м. Київ № 826/14612/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин"
до треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:Державного агентства резерву України Державне підприємство "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів", Товариство з обмеженою відповідальністю "Астравест"
про представники учасників справи: визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення позивача - Круглик В.В. ; відповідача - Висотенко І.М. ; третіх осіб 1 та 2 - не з`явилися,

(в судовому засіданні 25.06.2020, відповідно до ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення)),

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" (далі - позивач або ТОВ "Столичний млин" або Товариство) подано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до Державного агентства резерву України (надалі - відповідач або ДАР України або Державне агентство), у якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Державного агентства резерву України щодо проведення аукціону, призначеного на 24.11.2017, по лоту № 293 з продажу пшениці 3 класу у кількості 12000,00 тон за місцем зберігання: Державне підприємство "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів" та про визнання протиправними дій щодо опублікування оголошення про проведення аукціону, призначеного на 24.11.2017, по лоту № 293 з продажу пшениці 3 класу у кількості 12000,00 тон за місцем зберігання: ДП "Дунаєвецький КХП".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.11.2017 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено у ній попереднє судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2017 залучено Державне підприємство "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Астравест" до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2017 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2018 зупинено провадження у справі № 826/14612/17 до закінчення розгляду та набрання законної сили рішенням у справі № 910/2231/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин", Державного підприємства "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Астравест" до Державного агентства резерву України про визнання недійсним рішення, визнання договорів купівлі-продажу укладеними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2019 поновлено провадження у справі № 826/14612/17, призначено справу до розгляду у судове засідання на 19.12.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2019 витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" належним чином завірену копію постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 у справі № 910/2231/17.

Поряд із цим розгляд справи неодноразово відкладався. Крім того у судових засіданнях 19.12.2019, 30.01.2020, 25.02.2020 по справі судом оголошувалась перерва, розгляд справи призначено на 16.06.2020.

У вказану дату в судовому засіданні представник позивача, за викладених у позові підстав, подану на розгляд судом позовну заяву підтримав у повному обсязі.

Мотивуючи позовні вимоги Товариство зазначає, що Державним агентством неправомірно прийнято рішення про проведення аукціону та протиправно опубліковано оголошення про проведення аукціону 24.11.2017 з приводу продажу пшениці 3 класу 2007 року закладки за місцем зберігання: ДП "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів".

Проти задоволення позову представник ДАР України, за обставин, що викладені у відзиві на позов, заперечив та просить суд відмовити у задоволенні позову. Зокрема акцентує необґрунтованість позовної заяви.

Розглянувши учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

29.11.2016 Державним агентством резерву України у газеті "Урядовий кур`єр" № 224 (5844) та на офіційному сайті Держрезерв агентства опубліковано оголошення про проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей державного резерву, призначеного на 22.12.2016, який у подальшому за повідомленням Держрезерву був перенесений на 29.12.2016.

За результатами аукціону складено протокол № 173/зерно засідання аукціонного комітету Держрезерву щодо проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей державного резерву, згідно якого видно, що для участі в аукціоні з реалізації матеріальних цінностей державного резерву за лотами №№ 225-228 подали заявки, підтвердили згоду взяти участь у торгах за початковою ціною лота, сплатили гарантійні внески, набули статус учасника та допущені до участі в аукціоні чотири юридичні особи - ТОВ "Астравест", ДП "Дунаєвецький КХП", ТОВ "Столичний млин" та ТОВ "Акцепт". Під час проведення торгів учасниками підвищувалася ціна лотів №№ 225, 226, 227. Зокрема за результатами проведення торгів нова чергова ціна лота № 227 - 5 428 000 грн., запропонована TOB "Столичний млин", виявилася найвищою за зазначеним лотом.

Водночас ДАР України не внесено відомості про переможця торгів за лотом № 227 - TOB "Столичний млин", а пунктом 1 рішення аукціонного комітету, викладеного у протоколі засідання аукціонного комітету, відмінено торги за цим лотом.

В наведеному контексті позивач вказує, що відповідач перевищив свої повноваження та безпідставно відмінив торги по лоту № 227, обґрунтувавши при цьому своє рішення відсутністю добросовісної конкуренції внаслідок ймовірної змови учасників аукціону щодо навмисного заниження ціни торгів.

Втім, на думку Товариства, відповідні припущення Державного агентства не доведені.

Так позивач звертає увагу, що рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2017 у справі № 910/223/17 задоволено позовні вимоги ТОВ «Столичний млин»; судом вирішено:

«Визнати недійсним п. 1 рішення Державного агентства резерву України, оформленої протоколом засідання аукціонного комітету Державного агентства резерву України щодо проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей державної резерву № 173/зерно від 29.12.2016 року в частині відміни торгів по лотам № 225, № 226, № 227.

Вважати укладеним між Державним агентством резерву України (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ ПУШКІНСЬКА, буд 28; код 37472392) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ МЛИН» (04080, місто Київ, ВУЛИЦЯ МЕЖИГІРСЬКА, будинок 81; код 37175801) договір купівлі-продажу (відпуску) матеріальних цінностей державного резерву, на умовах, визначених по результатам проведених торгів по лоту № 227, зафіксованих в протоколі аукціонного комітету Держрезерву України щодо проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей державного резерву № 173/зерно від 29.12.2016 року в наступній редакції (…текст редакції).

Зобов`язати Державне агентство резерву України (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ ПУШКІНСЬКА, буд 28; код 37472392) видати розпорядження відповідальному зберігачеві про відпуск Товариству з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ МЛИН» (04080, місто Київ, ВУЛИЦЯ МЕЖИГІРСЬКА, будинок 81; код 37175801) пшениці 3 класу, 2007 року закладки в кількості 3000,00 тон, вартість якої становить 5 428 000 (п`ять мільйонів чотириста двадцять вісім тисяч грн.) 00 коп., після оплати».

Однак незважаючи на прийняте рішення суду Державним агентством прийнято рішення про проведення 24.11.2017 аукціону з продажу пшениці 3 класу 2007 року закладки за місцем зберігання: ДП "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів", та вчинено дії щодо опублікування такого оголошення на офіційному сайті ДАР України, що, за переконанням ТОВ "Столичний млин", є неправомірним.

Підсумовуючи викладені у позові аргументи Товариство наголошує, що ДАР України оприлюднив оголошення про проведення аукціону з продажу зерна, яке вже раніше фактично було реалізоване позивачу як переможцю лоту за результатами аукціону у 2016 році, втім яке не було відпущено одержувачу з вини та у зв`язку з незаконною протидією відповідача.

Проти викладених позивачем в позові тверджень Державне агентство заперечує та у відзиві відзначає, що під час проведення аукціону за лотами № 225, № 226, № 227, № 228 в діях ТОВ «Столичний млин», ДП «Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів», ТОВ «АСТРАВЕСТ» та ТОВ «Акцепт» вбачалася відсутність добросовісної конкуренції внаслідок ймовірної змови учасників аукціону щодо навмисного заниження ціни по лотам №№ 225-228.

Відповідачі своїми спільними діями сприяли спотворенню результатів конкурсу, шляхом погоджених дій, а саме подання різних погоджених цінових пропозицій на аукціон, що дозволило їм контролювати хід аукціону, та робити свої ставки відповідно до його ходу займаючи найбільш вигідну позицію, що було б не можливо, якщо б вони діяли окремо.

В аспекті прийнято рішення за наслідками засідання 29.12.2016 аукціонного комітету відповідач визначає наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Окремо суд примічає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Астравест" подано пояснення по справі, у яких товариство наголошує на задоволенні позовної заяви. Вказує, що відповідач намагається продати зерно, яке вже не є державним матеріальним резервом, а тому позовні вимоги є доведеними.

Вирішуючи спір по суті, суд відмічає таке.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний матеріальний резерв", Державний резерв є особливим державним запасом матеріальних цінностей, призначених для використання в цілях і в порядку, передбачених цим Законом. У складі державного резерву створюється незнижуваний запас матеріальних цінностей (постійно підтримуваний обсяг їх зберігання).

Згідно із статтею 4 Закону України "Про державний матеріальний резерв", державний резерв створює Кабінет Міністрів України. Організація формування, зберігання і обслуговування державного резерву, соціальний розвиток забезпечуються уповноваженим на це центральним органом виконавчої влади, який здійснює управління державним резервом, підприємствами, установами і організаціями, що входять до єдиної системи державного резерву України.

За ч.ч. 1-4 ст. 12 Закону України "Про державний матеріальний резерв", державний резерв матеріальних цінностей є недоторканним і може використовуватися лише за рішенням Кабінету Міністрів України. Відпуск матеріальних цінностей з державного резерву здійснюється, зокрема, у зв`язку з їх освіженням (поновленням) і заміною. Матеріальні цінності з державного резерву реалізуються на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відпуск із державного резерву матеріальних цінностей, що підлягають освіженню (поновленню) і зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях системи державного резерву, провадиться за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного матеріального резерву. Такий відпуск провадиться на конкурсних засадах. Кошти, отримані внаслідок такої реалізації, спрямовуються на придбання та закладення до державного резерву аналогічних матеріальних цінностей.

У відповідності до «Положення про Державне агентство резерву України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 517 від 08.10.2014 (із змінами та доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11.09.2019 № 838), Державне агентство резерву України (Держрезерв) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері державного матеріального резерву. Також, підпунктом дванадцятим пункту 4 Положення передбачено, що Державне агентство резерву України здійснює відповідно до законодавства відпуск матеріальних цінностей із державного матеріального резерву.

Отже саме Державне агентство резерву України відповідно до рішень Кабінету Міністрів України компетентне приймати рішення про відпуск з державного резерву цінностей на підставі встановленого Кабінетом Міністрів України порядку та рішень.

Пунктом 1 Порядку реалізації матеріальних цінностей державного резерву, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1078, передбачено, що цей Порядок визначає процедуру реалізації матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі мобілізаційного, на підставі актів Кабінету Міністрів України, прийнятих відповідно до Закону України "Про державний матеріальний резерв" (далі - матеріальні цінності).

Такими актами можуть бути відповідні розпорядження Кабінету Міністрів України, план освіження матеріальних цінностей державного резерву на поточний рік з відповідними даними щодо кількісних та якісних характеристик матеріальних цінностей, які підлягають освіженню, довіреність на їх отримання та документ, що підтверджує особу отримувача матеріальних цінностей. Відпуск з державного резерву матеріальних цінностей, що підлягають освіженню, здійснюється за рішенням центрального органу виконавчої влади, яким є Державне агентство резерву України, з дотриманням вимог, визначених Кабінетом Міністрів України щодо можливого освіження матеріальних цінностей. А тому при вирішенні спорів про відпуск з державного резерву матеріальних цінностей слід встановлювати наявність рішення цього органу щодо проведення відповідної операції.

Як свідчать фактичні обставини справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 у справі № 910/2231/17 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин", Державного підприємства "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Астравест" - відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 28.05.2020 по справі № 910/2231/17 рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

В розрізі наведеного суд відмічає, що за ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З судового рішення суду першої інстанції, серед іншого, випливає, що: «На участь в аукціоні з реалізації матеріальних цінностей державного резерву по 4 лотах № 225-228 подали заявки 4 особи: ТОВ «Столичний млин», ДП «Дунаєвецький КХП», ТОВ «АСТРАВЕРС» та ТОВ Акцепт».

В ході проведення аукціону 29.12.2016 учасниками здійснювалось підняття вартості лотів: за лотом № 223 підвищення ціни порівно з початковою склало 52,44 %; за лотом № 224 - 55,08 %; за лотом № 225 - 0,94 %; за лотом № 226 - 0,67 %; за лотом № 227 - 0,52 %; за лотом № 228 - 0,84 %; за лотом № 229 - 120,37 %; за лотом № 230 - 120,58 %.

Тобто, під час проведення аукціону за лотами № 225, № 226, № 227, №228 в діях ТОВ «Столичний млин», ДП «Дунаєвецький КХП», ТОВ «АСТРАВЕРС» та ТОВ Акцепт», вбачається відсутність добросовісної конкуренції внаслідок ймовірної змови учасників аукціону щодо навмисного заниження ціни по лотам № 225-228.

Відповідно до частини 1 та пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Антиконкурентні узгоджені дії є одним з порушень законодавства про захист економічної конкуренції (пункт 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Матеріалами справи підтверджено факт звернення Держрезерву до Антимонопольного комітету України із повідомленням про порушення позивачами Закону України "Про захист економічної конкуренції", які були вчинені під час аукціону 29.12.2016, та підтвердження Антимонопольним комітетом отримання такого повідомлення та початок розгляду.

Оспорюваним рішенням визначено, що внаслідок ймовірної змови учасників аукціону щодо навмисного заниження ціни торгів по лотам №№ 225-228 вбачається відсутність добросовісної конкуренції, оскільки дійсно, ціна піднімалась учасниками менше ніж на 1%.

Крім того, пунктом 2 резолютивної частини оскаржуваного рішення, викладеного у протоколі № 173/зерно від 29.12.2016, вирішено розглянути питання щодо реалізації матеріальних цінностей державного резерву за лотами №№ 225-228 після прийняття та затвердження плану освіження матеріальних цінностей державного резерву на 2017 рік.

Докази затвердження вказаного плану освіження матеріальних цінностей державного резерву на 2017 рік, у матеріалах справи відсутні.

Проаналізувавши правовідносини сторін та оцінивши зібрані докази та пояснення сторін, суд зазначає, що відміна торгів по лотам №№ 225-228 викликана виключно тими обставинами, що план освіження матеріальних цінностей державного резерву на 2017 затверджений не був, який, в свою чергу, є підставою для реалізації матеріальних цінностей державного резерву, зокрема, за лотами № № 225-228.

Таким чином, позивачі наведеного не врахували та всупереч ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, належними засобами доказування не довели переконливості та підставності доводів щодо неправомірності дій відповідача, з урахуванням наведених мотивів, викладених в оспорюваному рішенні аукціонного комітету Державного агентства резерву України, що було б підставою для визнання недійсним п. 1 вказаного рішення».

Поряд з цим суд касаційної інстанції в своїй постанові відзначив, зокрема, що: «Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ "Столичний млин", ДП "Дунаєвецький КХП", ТОВ "Астравест", місцевий суд виходив з того, що Кабінетом Міністрів України не було прийнято та затверджено плану освіження матеріальних цінностей державного резерву на 2017 рік, а фактичний продаж зерна та укладення договорів, відповідно до визначеної Порядком №1078 процедури, мав відбуватися у 2017 році, що вимагало прийняття цього рішення.

Верховний Суд вважає посилання місцевого суду на відсутність плану освіження матеріальних цінностей державного резерву на 2017 рік, з урахуванням висновків, викладених у пунктах 23-25 мотивувальної частини даної постанови, обґрунтованим, оскільки положеннями статті 12 Закону України "Про державний матеріальний резерв" прямо передбачено, що державний резерв матеріальних цінностей є недоторканим і може використовуватися лише за рішенням Кабінету Міністрів України. Разом з тим, проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей державного резерву було призначено на 29.12.2016, тому вбачається обґрунтованим висновок про те, що фактичні дії сторін з освіження матеріальних цінностей мали проводитися у 2017 році та прийняття рішення про відміну торгів (без визначення переможців) аукціонним комітетом мало правові підстави, оскільки рішення Кабінету Міністрів України у формі відповідного акта (погодженого Кабінетом Міністрів України плану освіження матеріальних цінностей на 2017 рік) прийнято не було. Такого висновку дійшов місцевий суд, надавши відповідну оцінку доказам у справі.

Висновки апеляційного суду не спростували правильності висновків місцевого суду щодо застосування статті 12 Закону України "Про державний матеріальний резерв" про відсутність підстав для визнання недійсним рішення пункту 1 аукціонного комітету Держрезерву України від 29.12.2016».

Тобто висвітленими, згідно вказаних судових рішень, є висновки щодо наявності у аукціонного комітету правових підстав для відміни 29.12.2016 торгів (без визначення переможців).

Таким чином враховуючи, що під час розгляду справи № 910/2231/17 встановленими є обставини правомірності відміни аукціонним комітетом торгів, проведених 29.12.2016, наявні підстави, в силу ст. 78 КАС України, для звільнення від доказування ДАР України факту правомірності дій останнього з прийняття протоколу № 173/зерно засідання аукціонного комітету Держрезерву щодо проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей державного резерву від 29.12.2016, яким відмінено торги по лотам №№ 225-228.

За ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Зважаючи на наведене, з огляду на наявність у аукціонного комітету правових підстав для відміни 29.12.2016 торгів (без визначення переможців), невмотивованими, за висновками суду, є доводи Товариства про фактичну не реалізацію зерна позивачу, як переможцю лоту № 227 за результатами аукціону у 2016 році.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом в рішенні підкреслювалося, що у відповідності до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 24.01.2020 (справа № 420/2921/19).

Отже виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених судом висновків в цілому, суд наголошує на відсутності підстав для задоволення позову про визнання протиправним та скасування рішення Державного агентства резерву України щодо проведення аукціону, призначеного на 24.11.2017, по лоту № 293 з продажу пшениці 3 класу у кількості 12000,00 тон за місцем зберігання: Державне підприємство "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів", а також про визнання протиправними дій щодо опублікування оголошення про проведення аукціону, призначеного на 24.11.2017, по лоту № 293 з продажу пшениці 3 класу у кількості 12000,00 тон за місцем зберігання: ДП "Дунаєвецький КХП", як похідних вимог.

Відповідно враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню позивачу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову № 1-523 від 13.11.2017 Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" - відмовити повністю.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено 03.07.2020.

Суддя К.С. Пащенко