Справа № 640/11634/20
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року м. Київ № 640/11634/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомФонду гарантування вкладів фізичних осіб
доШевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)
провизнання протиправним та скасування рішення,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - позивач, ФГВФО, Фонд) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач, ВДВС), в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу ВП №59167204 від 30.03.2020, винесену державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) Бахрушиним А.М. в порядку примусового виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 у справі №826/2504/15.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив про те, що листом від 15.07.2019 №27-12194/19 повідомив ВДВС, що станом на 12.07.2019 ним вживаються заходи щодо виконання судового рішення у справі №826/2504/15 в порядку, визначеному Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Проте, виконання рішення потребує значного часу, ніж встановлено державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання 30.06.2020 сторони не з`явилися, що, однак, не є перешкодою для розгляду справи по суті (частина третя статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи наведене, розгляд справи продовжено в порядку письмового провадження - відповідно до положень частини девятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УСТАНОВИВ:

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 у справі № 826/2504/15 позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, зобов`язано Державну організацію (установу, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» вчинити дії щодо відшкодування ОСОБА_1 62 186,90 грн. (шістдесят дві тисячі сто вісімдесят шість) гривень 90 коп. гарантованого відшкодування вкладу у Відкритого акціонерного товариства Банку «БІГ Енергія».

При цьому, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , апеляційний суд виходив з того, що відповідно до наданого ліквідатором ВАТ Банк «БІГ Енергія» переліку вкладників, розрахункова сума за вкладом ОСОБА_2 складала 200 000,00 грн., з яких останньою отримано 150 000, 00 грн. 13 травня 2010 через ЗАТ КБ «ПриватБанк».

Як зазначив суд апеляційної інстанції у своїй постанові, на думку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб днем настання недоступності вкладів для вкладників ВАТ Банк «БІГ Енергія» є 01 березня 2010 року, тобто день призначення ліквідатора даного банку, а тому вкладники ВАТ Банк «БІГ Енергія» мали право звертатися до Фонду протягом трьох років з даної дати, тобто до 28 лютого 2013 року, а тому враховуючи, що Свідоцтво про право на спадщину було видане позивачу 25 вересня 2014 року, тобто після спливу встановленого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 15 від 07 березня 2013 року строку, в зв`язку з цим відповідач листом № 02-036-13648/14 від 20 листопада 2014 року повідомив позивача, що строк для звернення за відшкодуванням за вкладами закінчився 01 березня 2013 року.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду не погодилась з доводами відповідача (ФГВФО в межах справи 826/2504/15) про порушення позивачем строку для звернення за відшкодуванням вкладу, з огляду на те причини пропуску позивачем ( ОСОБА_1 ) строку, встановленого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 15 від 07 березня 2013 року були поважними, оскільки документи (право на спадщину за вкладом), на підставі яких у неї виникло право на отримання відшкодування видано їй після 01 січня 2013 року, тобто після смерті її матері - ОСОБА_2 , як вкладника банку ВАТ Банк «БІГ Енергія».

29.08.2017 Окружним адміністративним судом м. Києва у справі № 826/2504/15 видано виконавчий лист зі строком пред`явлення його до виконання до 05.07.2020.

30.04.2019 до відповідача із заявою звернулася третя особа - ОСОБА_1 в якій просила відповідача прийняти виконавчий лист, виданий 29.08.2017 Окружним адміністративним судом м. Києва у справі № 826/2504/15 на примусове виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 у справі № 826/2504/15 про зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити дії щодо відшкодування їй 62 186,90 грн. гарантованого відшкодування вкладу у ВАТ «Банк «Біг Енергія» та відкрити виконавче провадження по виконанню вказаного виконавчого листа.

02.07.2019 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бахрушиним Андрієм Миколайовичем розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листи, виданого 29.08.2017 Окружним адміністративним судом м. Києва у справі № 826/2504/15 та прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 59167204, якою боржника - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов`язано вчинити дії щодо відшкодування ОСОБА_1 62 186,90 грн гарантованого відшкодування вкладу у ВАТ Банку «Біг Енергія».

Також зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Відповідно до супровідного листа Шевченківського ДВС постанова про відкриття виконавчого провадження 02.07.2019 була направлена на адресу стягувача та боржника.

Між тим, з листа ФГВФО від 15.07.2019 № 27-12194/19 вбачається, що ФГВФО було відомо про відкриття виконавчого провадження № 59167204.

Як видно зі змісту цього листа, ФГВФО повідомляє державного виконавця про те, що станом на 12.07.2019 ФГВФО вживаються заходи щодо виконання судового рішення у справі № 826/2504/15 в порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зазначено, що виконання судового рішення потребує значеного часу - більшого ніж встановлено державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження.

30.03.2020, тобто більше ніж через півроку після відкриття виконавчого провадження № 59167204, старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бахрушиним Андрієм Миколайовичем прийнято постанову про накладення на боржника - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб штрафу у розмірі 5100,00 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів. Крім того, вказаною постановою боржника попереджена про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Разом з тим, позивач, вважаючи постанову державного виконавця від 30.03.2020, винесену у межах виконавчого провадження № 59167204 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час прийняття спірної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частиною четвертою статті 18 названого Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частинами першою та другою статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, зі змісту вказаних норм вбачається, що у разі невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець накладає на боржника штраф у розмірі, визначеному статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вже було зазначено судом 02.07.2019 відповідачем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 59167204, якою боржника - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов`язано вчинити дії за виконавчим листом № 826/2504/15, виданого 29.08.2017 у справі № 826/2504/15 щодо вжиття заходів по відшкодуванню ОСОБА_1 62 186,90 грн. гарантованого відшкодування вкладу у ВАТ Банку «Біг Енергія».

Таким чином, судове рішення не виконується з 04.07.2017 (дата судового рішення суду апеляційної інстанції) та станом на час розгляду справи - майже рік в рамках виконавчого провадження.

При цьому, лише 30.03.2020 відповідачем застосовано до позивача штраф.

Тобто, ФГВФО мав більш ніж достатньо часу для виконання рішення суду та до прийняття штрафу.

У той же час, позивачем не надано, матеріалами виконавчого провадження № 59167204 не підтверджено, а судом не встановлено, що станом на 30.03.2020 - дата прийняття постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн., боржником - Фондом гарантування вкладів фізичних осіб вчинялися будь-які дії з примусового виконання виконавчого листа № 826/2504/15, виданого 29.08.2017 Окружним адміністративним судом м. Києва.

За висновком суду, у позивача, як боржника за виконавчим провадження № 59167204 було достатньо часу щодо виконання вимог виконавчого листа №826/2504/15, виданого 29.08.2017 Окружним адміністративним судом м. Києва.

При цьому, варто наголосити, що з моменту відкриття виконавчого провадження (02.07.2019) і до моменту прийняття оскаржуваної постанови (30.03.2020) минуло 8 місяців і 28 дні, що вочевидь свідчить про достатність вказаного строку для виконання судового рішення у повному обсязі.

Матеріали справи також не містять жодних доказів того, що позивач, починаючи з наступного дня за днем накладення на нього штрафу і до дня прийняття оскаржуваної постанови вчиняв або намагався вчинити будь-які дії щодо виконання виконавчого листа № 826/2504/15, виданого 29.08.2017 Окружним адміністративним судом м. Києва.

Таким чином, підсумовуючи викладене у сукупності, в контексті викладених обставин та проаналізованих норм права, судом не встановлено обставин, які б надали суду можливість пересвідчитись у протиправності постанови від 30.03.2020 № 59167204 про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Доводи позивача, що викладені у позовній заяві, як підстави для задоволення позовних вимог, спростовуються висновками суду, викладеними у даному рішенні.

Враховуючи вищевикладене, а також виходячи із заявлених вимог та підстав позову, суд приходить до висновку, що в порядку виконання обов`язку, визначеного частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги та, враховуючи положення частин другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, судом не встановлено порушень прав чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин з боку відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог та їх обґрунтування, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Частина шоста статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов

Позивач: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, Київ, вул.Січових Стрільців, 17, )

Відповідач: Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (01032, Київ, вул.Саксаганського, 110, )