Справа № 826/2484/16
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 року м. Київ № 826/2484/16

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши у спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської О.С., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

у лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської О.С, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в якому просив:

-визнати протиправними дії Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської О.С. щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської О.С подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_1 , як вкладника публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та якому необхідно здійснити виплату щодо відшкодування коштів за вкладом в публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.12.2014 між Публічним акціонерним товариством «Банк Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) Стандарт» на 370 днів в іноземній валюті №300937/75173/370-14. Того ж дня позивач на рахунок № НОМЕР_1 перераховано кошти в сумі 2000 доларів США з нарахуванням 12.5% річних на вклад. Також, 23.03.2015 між Публічним акціонерним товариством «Банк Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) Стандарт» на 370 днів в іноземній валюті №307231/3319/370-14. Того ж дня позивач на рахунок № НОМЕР_2 перерахував кошти в сумі 1000 доларів США з нарахуванням 9 % річних на вклад. Після запровадження процедури ліквідації у Публічному акціонерному товаристві «Банк ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" із заявою про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування грошових коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Однак, у відповідь на свої звернення йому було повідомлено, що він є пов`язаною з банком особою, а тому гарантії Фонду на виплату суми відшкодування, на банківські вклади не поширюються. Вважає, що уповноваженою особа Фонду Чернявською О.С. вчинено протиправні дій щодо невключення його до переліку вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду Позивач зазначає, що на момент укладення цих договорів банківського вкладу та внесення коштів на депозит чинна на той час редакція Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачала обмежень щодо вкладів повязаних з банком осіб. А тому, враховуючи ст. 58 Конституції України, у відповідачів відсутні підстави для включення його до переліку осіб, яким відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти за вкладами Фондом не відшкодовуються.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.02.2016 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 23.02.2016 року зупинено провадження у справі до вирішення Конституційним Судом України питання конституційності Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 09.07.20р. провадження в адміністративній справі відновлено, продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (письмове провадження).

15.12.2017р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до КАС України, виклавши його в новій редакції.

Так, відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач-1 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у письмових запереченнях на позов зазначив, що на позивача, як пов`язану з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» особу (останній протягом року до дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку був керівником ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» з 12.11.2013), в силу норми п. 4 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на нього поширюються обмеження щодо відшкодування коштів за вкладом. На думку відповідача 1, оскільки позивач набув права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів з 17.12.2015 року, то до спірних правовідносин застосовуються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а саме - п. 4 ч. 4 ст. 26 зазначеного Закону) чинні саме на цю дату.

Відповідач -2 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб своїми правами на подання заперечень на адміністративний позов не скористався, а тому суд відповідно до положень ч.6 ст.162 КАС України вирішує спір за наявними матеріалами у справі

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд вирішив продовжити розгляд справи без участі представників сторін у порядку письмового провадження.

До початку розгляду справи по суті Відповідачем 1 заявлено клопотання про закриття провадження у справі з підстав, що спірні правовідносини виникли на стадії ліквідації (банкрутства) банку та регулюються нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року № 2343-XII (далі - Закон № 2343-ХІІ), а тому спір має вирішуватись у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Суд надаючи оцінку заявленому клопотанню зазначає наступне.

Нормами Закону № 2343-ХІІ визначено умови та порядок відновлення плато-спроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №2343-XII, банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Тобто, нормами Закону №2343-XII регулюються відносини щодо відновлення плато-спроможності боржника або визнання його банкрутом, які вирішуються у порядку, визначеному нормами ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Закону №2343-XII, законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Суд звертає увагу на те, що у даній справі вирішуються спірні правовідносини у рамках норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Системний аналіз вище норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» дає суду підстави дійти до висновку, що, у даному випадку, ліквідаційна процедура, яка застосовується при ліквідації банку у силу відмінного правового регулювання, відрізняється від процедури, передбаченої нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зокрема, відповідно до ст. 7 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», порядок ліквідації банкрута здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства.

Тобто, необхідною умовою для застосування до спірних правовідносин у частині задоволення кредиторських вимог у рамках норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є безпосередня наявність порушення справи про банкрутство у господарському суді.

У даному випадку, ліквідація банку здійснюється на підставі постанови Правління Національного банку України у рамках норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якими не передбачено порушення справи про банкрутство у господарському суді, а тому, у даному випадку, норми Закону № 2343-XII до спірних правовідносин не застосовуються.

Крім того, згідно з п. 17 ч. 1 ст. 2, ч.ч. 1, 2 ст. 3, ч. 1 ст. 34, ч. 8 ст. 36, ч. 1 ст. 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Дія Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» на банки не поширюється.

Рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Отже, оскільки Фонд є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а уповноважена особа Фонду виконує від імені Фонду делеговані останнім повноваження щодо ліквідації банку та гарантування вкладів фізичних осіб, тому спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають вирішенню за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

За зазначених вище обставин суд, вважає клопотання небунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, зазначає наступне.

Судом установлено, що 01.12.2014 року між ОСОБА_1 і ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (Банком) був укладений договорів-заява № 300937/75173/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в іноземній валюті (далі - договір банківського вкладу). Відповідно до умов договору ОСОБА_1 розмістив у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на вкладному рахунку № 2635.3.185928.001 вклад у сумі 2000.00 дол. США. Строк розміщення грошових коштів за вказаним договором банківського вкладу становив з 01.12.2014 року по 06.12.2015 року.

За час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного в п. 1 Договору-заяви, банк нараховує вкладнику проценти за ставкою 12,5% річних.

Відповідно до виписки по особовому рахунку № 2635.3.185928.001 від 10.12.2015 сума коштів у розмірі 2000,00 доларів США., значиться на рахунку банка (а.с.20).

Крім цього, 23.03.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» був укладений договорів-заява № 307231/3319/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в іноземній валюті. Відповідно до умов договору ОСОБА_1 розмістив у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на вкладному рахунку № 2635.2.11.31164.04 вклад у сумі 1000.00 дол. США. Строк розміщення грошових коштів за вказаним договором банківського вкладу становив з 23.03.2015 року по 27.03.2016 року.

За час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного в п. 1 Договору-заяви, банк нараховує вкладнику проценти за ставкою 9 % річних.

Відповідно до звіту по рахункам депозитних угод станом на 17.09.2015 на № 2635.2.11.31164.04 значиться сума коштів у розмірі 2000,00 доларів США на рахунку банка (а.с.21).

На підставі постанови Національного банку України від 17.09.2015 №612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17.09.2015 прийнято рішення №171 про запровадження тимчасової адміністрації строком на 3 місяці з 18.09.2015 по 17.12.2015 (включно).

Відповідно до постанови Правління НБУ від 17.12.2015 № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від "18" грудня 2015 р. № 230, «Про початок процедури ліквідації AT «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні на два роки з 12.12.2015 до 17.12.2017 включно.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача - адвокат Сіренко О.В. звернувся із адвокатським запитом від 29.12.2015 року до уповноваженої особи Фонду Чернявської О.С. , в якому просив повідомити про причини не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, за договором про банківський строковий вклад № 300937/75173/370-14 від 01.12.2014 року та № 307231/3319/370-14 від 23.03.2015 року.

У відповідь відповідач 1 своїм листом від 12.01.2016 року № 3-131100/385 повідомив адвоката позивача про те, що ОСОБА_1 є пов`язаною із Банком особою, а тому гарантії Фонду на виплату суми відшкодування, відповідно до положень п. 4 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на його банківський вклад не поширюються.(а.с.15) Така ж відповідь надійшла позивачу від В.о. керуючого філією Центрального регіонального управління АТ «Банк «Фінанси та кредит» (а.с.16).

Не погоджуючись з такою відмовою та вважаючи свої права та законні інтереси порушеними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 2 цього Закону (в редакції чинній з дня введення процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та кредит») регламентовано, що «вклад» - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Згідно зі ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

За змістом норм ст. 27 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Поряд з цим, у ч. 1 та ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI встановлено, що гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення); 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - один рік до дня прийняття такого рішення); 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону, формує уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію (ч. 6 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Поняття «пов`язана особа» розкрито у ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та в Положенні про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року № 2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 року № 1581/21893. А саме відповідно до ст. 52 названого Закону, п. 2.1 гл. 2 розд. І цього Положення пов`язаними з банком особами, зокрема, є: керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку.

Крім того, згідно з п. 2 гл. 1 постанови Правління Національного банку України від 12.05.2015 року № 315 «Про затвердження Положення про визначення пов`язаних із банком осіб», банк визначає перелік пов`язаних із банком осіб, який затверджується правлінням банку, відповідно до вимог статті 52 Закону та з урахуванням цього Положення. Особа є пов`язаною з банком із моменту виникнення підстав для визначення такої особи пов`язаною з банком відповідно до вимог зазначеної статті закону.

Банк зобов`язаний щомісячно (до 10 числа після звітного періоду) надавати Національному банку актуалізований перелік пов`язаних із банком осіб за формою, визначеною нормативно-правовим актом Національного банку з питань організації статистичної звітності, що подається до Національного банку.

Судом встановлено, рішення Національного банку України про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних було прийняте 17.09.2015 року відповідно до постанови Правління НБ України № 612.

Таким чином, періодом часу для визначення пов`язаних осіб для ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є період з 17.09.2014 року по 17.09.2015 року.

Згідно витягу з наказу № 1227-к від 12 листопада 2013 року позивач ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в порядку переведення у підрозділ ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»/Філія «Центральне регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на посаду керуючого філією з 12.11.2013 року, а тому в розумінні норм закону підпадав під категорію «пов`язана із банком особа» (а.с.34)

Як вбачається з доданих до заперечень відповідача 1 документів, а саме протоколу засідання Правління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 15.06.2016 року, позивач був внесений до Переліку пов`язаних осіб ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» під порядковим номером 1(а.с.35-36).

Враховуючи вищенаведене та приписи норм п. 4 ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI, суд приходить до висновку про відсутність в діях відповідача 1 протиправної бездіяльності, та про вчинення відповідачем 1 дій, що виходять за межі законодавства та порушують права і інтереси позивача, оскільки вони вчинені у відповідності до чинного законодавства. Суд погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та, відповідно, включення відомостей про позивача до загального реєстру вкладників Банку.

При цьому, суд враховує те, що оскільки в силу норми ч. 2 ст. 26 згаданого Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (тобто, виникнення спірних правовідносин пов`язано з настанням певної події - ліквідації банку), то при визначені переліку вкладників, зокрема, переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п. 4 - 11 ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду Чернявська О.С. правомірно керувалася положеннями ст. 26 Закону № 4452-VI у редакції Закону України від 16.07.2015 року № 629-VIII.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених позивачем вимог, відсутності витрат відповідача на залучення свідків та проведення експертизи, підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 251, 255 КАС України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська