Справа № 160/7451/19
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
06 липня 2020 року м. Дніпросправа № 160/7451/19
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Сафронова С.В. перевіривши на відповідність вимогам КАС України матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року у справі №160/7451/19 за позовом ОСОБА_1 до Начальника Тернівського відділення поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області Шульги Анатолія Вікторовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто.
Не погодившись з ухвалою суду, 25.06.2020 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.
Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, на підставі наступного.
Так, у відповідності до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Частиною 2 статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.
З матеріалів справи встановлено, що 07 жовтня 2019 року постановлено оскаржувану ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Копія вказаної ухвали суду першої інстанції отримана позивачем 25 жовтня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
05 листопада 2019 року позивачем вперше подано апеляційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року по справі №160/7451/19 через суд першої інстанції.
20 листопада 2019 року матеріали апеляційної скарги разом зі справою №160/7451/19 надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року апеляційну скаргу позивача залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду апеляційної інстанції оригіналу документу судового збору, або підтвердження скрутного матеріального стану.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року апеляційну скаргу позивача повернуто з огляду на не усунення недоліків апеляційної скарги.
Вказана ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року отримана заявником 28 грудня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
08 січня 2020 року позивачем вдруге подано апеляційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року по справі №160/7451/19.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2020 року апеляційну скаргу позивача залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду апеляційної інстанції належним чином оформлений документ про сплату судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп., або актуальні станом на дату подання апеляційної скарги відомості щодо розміру річного доходу за весь попередній календарний рік, відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків або докази на підтвердження наявності інших обставин, визначених п. 2 ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір"..
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2020 року апеляційну скаргу позивача повернуто з огляду на не усунення недоліків апеляційної скарги.
Вказана ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2020 року отримана заявником 11 червня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
25 червня 2020 року позивачем втретє подано апеляційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року по справі №160/7451/19.
Оскільки ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року та 20 квітня 2020 року про повернення апеляційної скарги позивачу у касаційному порядку скасовані не була та є чинними, то до повторних апеляційних скарг застосовуються вимоги КАС України як до нової апеляційної скарги. При цьому, заявник апеляційної скарги під час реалізації свого права на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою не звільняється від обов`язку дотримуватися встановленого законодавством строку звернення до суду з такою апеляційною скаргою.
З матеріалів справи судом апеляційної скарги встановлено, що разом з повторно поданою апеляційною скаргою позивач подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року по справі №160/7451/19.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що не виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 22 листопада 2019 року та 20 січня 2020 року, та, як наслідок, повернення вперше та вдруге поданої апеляційної скарги, не свідчать про наявність об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання, викладених позивачем у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.
Згідно з частиною 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків встановлених цим Кодексом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші поважні підстави для поновлення строку.
Оскільки вищевказані обставини перешкоджають прийняттю апеляційної скарги до провадження суду апеляційної інстанції, тому у відповідності до ст.ст. 169, 296, 298 КАС України апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, а заявнику апеляційної скарги необхідно надати строк для усунення встановлених недоліків апеляційної скарги, шляхом подання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Також варто вказати на те, що згідно з пунктом 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 рік становив 2102 грн.
Згідно з пунктом 3.5 таблиці ставок судового збору частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір в сумі 1 (одного) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, враховуючи те, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року дорівнював 2102 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 2102 грн.
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.
Згідно з положеннями статті 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
У відповідності до положень статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.
Тобто, заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору така особа повинна надати докази в підтвердження неможливості сплати судового збору чи в підтвердження того, що така сплата судового збору може позбавити цю особу фінансової можливості на отримання життєво необхідних потреб.
При цьому, обов`язок підтвердження наявності обставин тяжкого майнового стану особи, яка звертається до суду з позовом або апеляційною скаргою, та наявності в неї підстав для звільнення від сплати судового збору покладається виключно на таку особу.
Як вбачається з доданих до апеляційної скарги документів, скаржник як на доказ підтвердження скрутного майнового стану, який перешкоджає йому сплатити судовий збір у розмірі визначеному законом вказує на довідку Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради №2578 від 04.05.2020 року відповідно до якої позивач отримує щомісячну компенсаційну виплату непрацюючій непрацездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю І гр. ОСОБА_2 , яка станом на квітень 2020 року становить 33,73 грн.
Скаржник зазначає, що іншого доходу не отримує про що, на його думку, беззаперечно свідчить довідка №2578 від 04.05.2020 року .
Водночас, суд зазначає, що страховий внесок консолідований страховий внесок, збір з якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Платниками внеску за осіб, які отримують допомогу по тимчасовій непрацездатності, перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами і отримують допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами є підприємства, установи організації роботодавці, фізичні особи, що використовують працю найманих працівників.
Таким чином, надана позивачем довідка №2578 від 04.05.2020 року містить лише інформацію стосовно сум доходу з отримання щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій непрацездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю І гр. ОСОБА_2 .
Надана скаржником довідка не може свідчити про те, що позивач не має інших джерел для існування та забезпечення своїх потреб зокрема для сплати судового збору (вклади, нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини, тощо). Заявником не надано й документів на підтвердження того, що він має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, що могло б беззаперечно свідчити про скрутне матеріальне становище заявника.
Отже, скаржником не надано доказів на підтвердження того, що сплата судового збору у розмірі 2102 грн. може позбавити його фінансової можливості на отримання життєво необхідних потреб.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України, у зв`язку з чим, безпідставне звільнення від його сплати окремих осіб може свідчити про надання одній із сторін незаконної переваги перед іншою.
Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши, невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим цим Кодексом, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.
З огляду на вищевикладене, суд дає можливість заявнику апеляційної скарги у строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали надати апеляційну скаргу оформлену у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, тобто надати документ, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законодавством України розмірі 2102 грн.
Керуючись статтями 169, 296,298 КАС України, суддя,
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року по справі №№160/7451/19- залишити без руху та надати строк десять днів з моменту отримання заявником копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду апеляційної інстанції:
- заяву про поновлення строку із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
-належні докази на підтвердження скрутного матеріального стану, якими можуть бути, довідка податкового органу з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, також інші докази на підтвердження скрутного матеріального стану станом на момент подання апеляційної скарги, або ж документу про сплату судового збору у розмірі та порядку, передбаченому чинним законодавством.
Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного подання до суду.
Копію даної ухвали направити особі, що звернулась з апеляційною скаргою.
Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає.
Копію ухвали направити особі, яка подала апеляційну скаргу - для виконання.
Роз`яснити заявнику апеляційної скарги, що у разі, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя С.В. Сафронова