Справа № 200/5594/19-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року справа №200/5594/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міроновї Г.М.,

секретар судового засідання Мирошниченко О.Л.,

за участю:

представника позивача адвоката Мороз О.О., на підставі ордеру серії ДН № 124656 від 30.06.2020 року,

представника відповідача Пономарьова А.О., на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року у справі № 200/5594/19-а (головуючий І інстанції Циганенко А.І., текст рішення складено у приміщенні суду за адресою: вул. Добровольського, 1, м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Житлово-комунального підприємства Маріупольської міської ради «Житло «Центр» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового-повідомлення рішення,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2019 року Житлово-комунальне підприємство Маріупольської міської ради «Житло «Центр» (далі-позивач, підприємство, ЖКП «Житло центр»), звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі-відповідач, податковий орган), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28 березня 2019 року № на суму 7517119,00 гривень (т.1, а.с. 4-7).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року відповідача у справі - Головне управління ДФС у Донецькій області замінено на Головне управління ДПС у Донецькій області (т.3, а.с.19).

Також, ухвалою від 23 січня 2020 року, суд першої інстанції на підставі заяви представника позивача призначив судово-економічну експертизу по даній справі, на вирішення якої було поставлено наступне питання:

- чи підтверджується документально та нормативно зазначені в акті Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 07 березня 2019 року №231/05-99-14-15/32164135 «Про результати документальної планової перевірки Житлово-комунального підприємства Маріупольської міської ради «Житло «Центр» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2015 року по 30.09.2018 року, валютного за період з 01.10.2015 року по 30.09.2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 30.09.2018 року» заниження об`єкта оподаткування податком на прибуток Житлово-комунальним підприємством Маріупольської міської ради «Житло «Центр» за період з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року і донарахування до сплати податку на прибуток та штрафних (фінансових) санкцій до бюджету?

Проведення експертизи доручено Запорізькому відділенню Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 13). Направлено Запорізькому відділенню Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали адміністративної справи № 200/5594/19-а згідно з описом. Попереджено судового експерта, якому буде доручено проведення даної експертизи, про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку відповідно до статті 384 Кримінального кодексу України та за відмову від надання висновку без поважних причин відповідно до статті 385 Кримінального кодексу України. Витрати за проведення експертизи покладено на Житлово-комунальне підприємство Маріупольської міської ради «Житло «Центр». Зупинено провадження у даній справі до одержання результатів експертизи.

Відповідач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати оскаржену ухвалу суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи. На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час проведення документальної планової виїзної перевірки позивача встановлено порушення п. 134.1 ст. 134, пунктів 138.1, 138.3 ст. 138 ПКУ, п. 10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого Міністерством фінансів України від 27.04.2000 року № 92 в результаті чого ЖКП «Житло центр» занизило різниці, які виникають відповідно до ПКУ та занизило об`єкт оподаткування з податку на прибуток на загальну суму 33 409 416 грн., у тому числі за 2016 рік у сумі 15 497 693 грн., за 2017 рік у сумі 10 117 973 грн., та за три квартали 2018 року у сумі 7 793 750 грн. Також зазначив, що предметом доказування у даній справі є правомірність висновків податкового органу щодо порушення позивачем вимог ПКУ стосовно нарахування та своєчасної сплати податку на прибуток. Вважає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. На думку апелянта, питання яке поставлено експерту не потребує спеціальних знань експерта, оскільки стосується дій та рішень відповідача (т.3, а.с. 29-32).

Від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що судом у даній справі буде досліджуватись не тільки питання права, а й питання щодо правильності розміру грошового зобов`язання за результатом проведеної перевірки (т.3, а.с.58-59).

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечувала.

Суд, заслухав суддю доповідача, пояснення сторін перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, і дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно частини 5 статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

У відповідності до частини 1 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, які потребують спеціальних знань, тобто тих, що виходять за межі знань осіб, які беруть участь у справі, та судді, котрий розглядає справу.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування.

При цьому судова експертиза не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

З матеріалів справи вбачається, що 7 березня 2019 року посадовцями відповідача був складений акт № 231/05-99-14-15/32164135 «Про результати документальної планової перевірки Житлово-комунального підприємства Маріупольської міської ради «Житло «Центр» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.09.2018 рік, валютного за період з 01.10.2015 року по 30.09.2018 рік, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 30.09.2018 рік» (т.1, а.с. 8-38).

За висновками акту позивачем порушені вимоги пункту 134.1 статті 134, пунктів 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, пункту 10 «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 року № 92, в результаті чого підприємством занижений податок на прибуток у загальній сумі 6013695,00 гривень, у тому числі за 2016 рік на суму 2789585,00 гривень, за 2017 рік на суму 1821235,00 гривень, за І квартал 2018 року у сумі 1402875,00 гривень.

28 березня 2019 року на підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № про нарахування Житлово-комунальному підприємству Маріупольської міської ради «Житло «Центр» на підставі підпункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 1503424,00 гривень, та на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 6013695,00 гривень, 7517119,00 гривень (т.1, а.с. 43-44).

Колегія суддів зазначає, що з пояснень представників сторін, у судовому засіданні, та встановлених обставин справи, вбачається, що у справі слід встановити відповідність нормативно-правовим актам відображення в податковому обліку доходів та витрат за фінансово-господарськими операціями, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток.

Тобто, для вирішення вказаного питання необхідні спеціальні знання в галузі бухгалтерського та податкового обліку.

З огляду на викладене апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення клопотання представника позивача про проведення судової експертизи, оскільки з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо і жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Ухвала суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись статтями 195, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року у справі № 200/5594/19-а за позовом Житлово-комунального підприємства Маріупольської міської ради «Житло «Центр» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового-повідомлення рішення залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року у справі № 200/5594/19-а залишити без змін.

Повний текст постанови складений та підписаний 8 липня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення окрім випадків визначених статтєю 328 Кодексу адміністративного судочинства України, але не менш ніж строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щодо запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя-доповідач: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова