Справа № 300/1826/19
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

02 липня 2020 року ЛьвівСправа № 300/1826/19 пров. № А/857/2659/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді: Гуляка В.В.
суддів: Гудима Л.Я., Ільчишин Н.В.
за участі секретаря судового засідання: Марцинковської О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області,
на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року (суддя - Микитин Н.М., час ухвалення - 11:22 год., місце ухвалення - м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту - 12.12.2019 року),
в адміністративній справі №300/1826/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатський торговий дім» до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області,
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 07.06.2019р. №. Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь ТзОВ «Прикарпатський торговий дім» понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 19210 грн. та 15000 грн. витрат на правову допомогу.

З цим рішенням суду першої інстанції від 02.12.2019 року не погодився відповідач Головне управління ДФС в Івано-Франківській області (правонаступником якого є Головне управління ДПС в Івано-Франківській області), та оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області - залишено без задоволення. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року в адміністративній справі №300/1826/19 за позовом ТзОВ «Прикарпатський торговий дім» до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишено без змін.

Восьмим апеляційним адміністративним судом отримано заяву позивача ТзОВ «Прикарпатський торговий дім» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №300/1826/19, на підставі ч.3 ст.132, ст.134, ст.139 КАС України.

У заяві позивач зазначає, що у судовому засіданні 17.06.2020 року представником позивача згідно вимог ч.7 ст.139 КАС України було зроблено заяву про розподіл судових витрат та подання відповідних доказів протягом 5 днів після ухвалення рішення. Просить позивач стягнути з відповідача Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь ТзОВ «Прикарпатський торговий дім» 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач ГУ ДПС в Івано-Франківській області подав суду апеляційної інстанції заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Звертає увагу на необгрунтованість розміру витрат на професійну правничу допомогу, просить відмовити позивачу у їх стягненні в розмірі 8000 грн..

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, пояснення учасників справи та їх представників, які з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, обговоривши підстави заявленої позивачем заяви про ухвалення додаткового судового рішення вважає, що заяву ТзОВ «Прикарпатський торговий дім» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід задоволити частково, з врахуванням наступного.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що оскільки при прийнятті постанови суду від 17.06.2020 року апеляційний суд не вирішив питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, тому це питання підлягає вирішенню у додатковій постанові.

Вирішуючи по суті клопотання позивача про відшкодування відповідних судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн., суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що вказане клопотання слід задоволити частково, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.2 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.134 КАС України).

Крім цього, колегія суддів враховує, що відповідно до п.4 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Тобто, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво, та інші види адвокатської діяльності.

Згідно п.9 ст.1 цього Закону, представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є, зокрема: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до ст.17 Закону України №3477- IV від 23.02.2006р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями).

З матеріалів справи видно, що між Адвокатським об`єднанням «МТА Партнери» в особі заступника голови об`єднання Тепак Л.П . та ТзОВ «Прикарпатський торговий дім» було укладено договір №009МТА/ІФ-19 від 01.08.2019р. про надання юридичних послуг та правничої допомоги (а.с. 71-74 Т.2).

В матеріалах справи також є наявними ордер серії ІФ №067594 від 29.04.2020 року виданий адвокатським об`єднанням «МТА Партнери» про надання правової допомоги адвокатом Тепак Л.П. позивачу ТзОВ «Прикарпатський торговий дім» у Восьмому апеляційному адміністративному суді, та свідоцтво серії ІФ №001178 про право на заняття адвокатською діяльністю Тепак Л.П. (а.с. 232, 233 Т.6).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, позивачем (представником позивача) надано суду: - замовлення №3 на надання юридичних послуг та правничої допомоги від 17.03.2020р.; - Акт №009МТА/ІФ-19 про надання правничої допомоги від 17.06.2020р.; - платіжне доручення №41262 від 24.04.2020р. на суму 8000 грн. (а.с. 30-33 Т.7).

Так, відповідно до Акту №009МТА/ІФ-19 про надання правничої допомоги від 17.06.2020р., клієнту ТзОВ «Прикарпатський торговий дім» адвокатом Адвокатського об`єднання «МТА Партнери» Тепак Л.П. надано таку правничу допомогу: 1) ознайомлення з апеляційною скаргою, підготовка правової позиції, стратегії та тактики захисту, аналіз судової практики з аналогічних спорів та консультації при підготовці клієнтом відзиву на апеляційну скаргу по справі №300/1826/19 - на суму 5000 грн. (виходячи із вартості 1000 грн. за 1 год.); 2) підготовка до участі та участь в судових засіданнях у Восьмому апеляційному адміністративному суді по адміністративній справі №300/1826/19 - на суму 3000 грн. (виходячи із вартості 1000 грн. за 1 год.). Всього 8000 грн..

Колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи видно, що адвокат Адвокатського об`єднання «МТА Партнери» Тепак Л.П. здійснювала представництво інтересів ТзОВ «Прикарпатський торговий дім» у справі №300/1826/19 також у Івано-Франківському окружному адміністративному суді.

В суді апеляційної інстанції позивач та представник позивача продублювали свою позицію наведену в суді першої інстанції. Підготовка справи до розгляду в суді апеляційної інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, оскільки, представник ТзОВ «Прикарпатський торговий дім» - адвокат Тепак Л.П. була обізнана про позицію позивача, а нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалось.

Таким чином, заявлені позивачем до відшкодування 8000 грн. витрат на правничу допомогу є необгрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з Львівської митниці ДФС становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат являється не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) в період апеляційного провадження, із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що в користь позивача підлягає стягненню обгрунтований розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в сумі 5500 грн., із розрахунку: 2500 грн. витрат пов`язаних із ознайомленням з апеляційною скаргою та підготовкою відзиву на апеляційну скаргу; 3000 грн. витрат пов`язаних із представництвом інтересів клієнта у Восьмому апеляційному адміністративному суді шляхом підготовки до участі та участь у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 143, 243, 252, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатський торговий дім» () судові витрати у виді сплачених витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 5500 грн..

У задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатський торговий дім» про стягнення решта суми витрат за надання професійної правничої допомоги - відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Л. Я. Гудим
Н. В. Ільчишин
Повний текст додаткової постанови суду складено 07.07.2020 року