Справа № 280/3973/19
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року 12 год.05 хв.Справа № 280/3973/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання Биховської А.П.

представника позивача - Федорова М.Д.

представника відповідача 1 - Варфоломєєвої

представника відповідача 2 - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Арбітражного керуючого ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих при Міністерстві юстиції України

про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся із позовною заявою до Міністерства юстиції України (далі - відповідач 1, Мінюст України), Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих при Міністерстві юстиції України (далі - відповідач 2, Дисциплінарна комісія), в якому позивач, з урахуванням заяви про зміну предмету позову (від 02.12.2019 вх. №50586), просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) Міністерства Юстиції України, яке оформлено протоколом засідання дисциплінарної комісії арбітражних керуючих від 16.05.2019 № 82/05/19, за результатом розгляду подання № 1265 від 26.04.2019 в частині накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

- визнати протиправним і скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)» № 1906/5 від 21.06.2019 в частині анулювання свідоцтва про право на зайняття діяльністю арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № НОМЕР_1 від 09.04.2013, виданого арбітражному керуючому ОСОБА_1;

- зобов`язати Міністерство юстиції України виключити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого № НОМЕР_1 від 09.04.2013, виданого арбітражному керуючому ОСОБА_1, та зобов`язати Міністерство юстиції України поновити дію свідоцтва арбітражного керуючого № НОМЕР_1 від 09.04.2013, виданого арбітражному керуючому ОСОБА_1, про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем не було проведено перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, за результатами якої був прийнятий оскаржуваний наказ № 1906/5 від 21.06.2019 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)», у зв`язку з чим не було складено довідку та акт перевірки. Крім того, не вносилась пропозиція органу контролю щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, як наслідок Міністерством юстиції України не вносилось подання стосовно арбітражного керуючого ОСОБА_1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позивач також зауважив, що в поданні жодним чином не ідентифіковано дати виявлення проступку арбітражного керуючого. Натомість, у поданні лише вказано про надходження службової записки завідувача сектору навчання арбітражних керуючих Департаменту з питань судової роботи та банкрутства щодо арбітражних керуючих, які не пройшли підвищення кваліфікації у встановлений законодавством строк. При цьому, будь-якої дати такої записки не вказано, тому, неможливо зрозуміти, коли Департаментом було виявлено проступок.

Натомість, за приписами пункту 7.5. Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1284/5 від 27.06.2013, Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення може бути прийняте Дисциплінарною комісією протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення,

Отже, на думку позивача, рішення Дисциплінарної комісії було прийнято без врахування законодавчо встановлених строків.

Крім того, позивач зазначив, що відповідачем не обґрунтовано необхідність застосування до позивача найбільш суворого стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого. Жодних обставин та доводів, які б свідчили про необхідність обрання саме такого виду стягнення, та неможливість обмеження попередженням, відповідач не зазначив.

Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив на адміністративний позов (вх. №8537 від 24.02.2020). Зазначає, що відповідно до службової записки начальника Управління з питань банкрутства Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Авілова С.В., станом на 01.03.2019, 505 арбітражних керуючих не пройшли підвищення кваліфікації відповідно до законодавства та запропоновано Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України внести подання до дисциплінарної комісії щодо застосування до арбітражних керуючих, що не пройшли підвищення кваліфікації, дисциплінарних стягнень, передбачених законодавством.

Пунктом 7.1. Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5 визначено перелік підстав для накладення Дисциплінарного стягнення серед, яких встановлення за результатами моніторингу осіб, які прошили підвищення кваліфікації, факту непроходження арбітражним керуючим підвищення кваліфікації в порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства.

Рішенням дисциплінарної комісії, а саме протоколом № 82/05/19 засідання Дисциплінарної комісії від 16.05.2019 за результатом розгляду подання від 26.04.2019 № 1265 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) до ОСОБА_1 з урахуванням попереднього дисциплінарного стягнення відповідно до частини другої статті 109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (наказ Міністерства юстиції України №132/7 від 27.04.2015).

Дисциплінарною комісією відповідно до протоколу № 82/05/19 до Міністерства юстиції України було внесено подання № 953 від 16.05.2019 про застосування до арбітражних керуючих дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

На підставі Подання № 953 та з урахуванням протоколу № 82/05/19 видано Наказ Міністерства юстиції України про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 21.06.2019 № 1906/5.

При цьому, зазначає, що Департамент вніс менш ніж через місяць після закінчення строку подання до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) щодо застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення №1265 від 26.04.2019 про накладення дисциплінарного стягнення на арбітражних керуючих, які не пройшли підвищення кваліфікації у встановлений законодавством строк. На підставі викладеного, просить відмовити у позові у повному обсязі.

Ухвалою суду від 16.09.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/3973/19, призначено підготовче судове засідання на 10.10.2019.

Протокольною ухвалою суду від 10.10.2019 відкладено підготовче судове засідання до 06.11.2019.

Ухвалою суду від 06.11.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі строком на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 27.11.2019.

У підготовчому засіданні 27.11.2019 оголошено перерву до 11.12.2019

Протокольною ухвалою суду від 11.12.2019 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, закрито підготовче провадження у справі №280/3973/19 та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 16.01.2020.

Ухвалою суду від 16.01.2020 провадження у справі №280/3973/19 зупинено до встановлення правонаступника територіального органу Міністерства юстиції України, а саме, Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Ухвалою суду від 27.05.2020 провадження у справі поновлено та призначено до судового розгляду на 27.05.2020.

Протокольною ухвалою розгляд справи відкладено на 18.06.2020.

18.06.2020 у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача-1 проти задоволення позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити з підстав, наведених у відзиві.

У судовому засіданні 18.06.2020, на підставі ст.243 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

09.04.2013 арбітражному керуючому ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № НОМЕР_1.

01.03.2019 заступником директора Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України - начальником Управління з питань банкрутства Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Авіловим С.В. складено службову записку, згідно якої, станом на 01.03.2019, 505 арбітражних керуючих, у тому числі ОСОБА_1 , не пройшли підвищення кваліфікації відповідно до законодавства та запропоновано Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України внести подання до дисциплінарної комісії щодо застосування до арбітражних керуючих, що не пройшли підвищення кваліфікації дисциплінарних стягнень, передбачених законодавством.

26.04.2019 Департаментом з питань судової роботи Міністерства юстиції України внесено подання № 1265 до Дисциплінарної комісії щодо застосування до арбітражних керуючих, що не пройшли підвищення кваліфікації, дисциплінарних стягнень, передбачених законодавством.

Рішенням Дисциплінарної комісії, оформленим протоколом засідання Дисциплінарної комісії №82/05/19 від 16.05.2019, за результатом розгляду подання від 26.04.2019 № 1265, до ряду арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), прийнято рішення застосувати дисциплінарні стягнення, зокрема до арбітражного керуючого ОСОБА_1, з урахуванням попереднього дисциплінарного стягнення відповідно до частини другої статті 109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», згідно Наказу Міністерства юстиції України №132/7 від 27.04.2015, застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності.

Дисциплінарною комісією відповідно до протоколу № 82/05/19 до Міністерства юстиції України внесено подання № 953 від 16.05.2019 про застосування до арбітражних керуючих, у тому числі ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

На підставі Подання Дисциплінарної комісії № 953 від 16.05.2019 та з урахуванням протоколу Дисциплінарної комісії № 82/05/19 від 16.05.2019, Міністерством юстиції України 21.06.2019 видано Наказ № 1906/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № НОМЕР_1 від 09.04.2013, виданого арбітражному керуючому ОСОБА_1

Не погодившись з винесеними рішенням Дисциплінарної комісії та Наказом Міністерства юстиції України, арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини другої статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, вимоги до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів),їх права та обов`язки, процедура підтвердження права на здійснення такої діяльності, отримання такого права та інші питання, пов`язані з діяльністю арбітражних керуючих, механізм накладення дисциплінарних стягнень, правові засади діяльності Дисциплінарної комісії регулюється Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон № 2343-XII).

У розумінні статті 1 вказаного Закону арбітражним керуючим є фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Права й обов`язки арбітражних керуючих; порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Дисциплінарна комісія) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення визначено Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5 (Зареєстрований в Міністерстві юстиції України 3 липня 2013 р. за № 1113/23645) (далі Порядок № 1284/5 ).

Порядок підготовки і перепідготовки осіб, які мають намір здійснювати діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), порядок підвищення кваліфікації і перепідготовки арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та порядок підготовки арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) у справах про банкрутство страхових організацій встановлено Положенням про систему підготовки і перепідготовки осіб, які мають намір здійснювати діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), та підвищення кваліфікації і перепідготовки арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), їх підготовки у справах про банкрутство страхових організацій затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 27.12.2012 № 1973/5 (дійсний на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 1973/5).

Відповідно до частини 4 статті 97 Закону № 2343-XII, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) повинен один раз на два роки підвищувати кваліфікацію в порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства».

Пунктом 4.1 розділу IV Порядку № 1973/5 встановлено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) повинен постійно працювати над підвищенням свого професійного рівня та один раз на два роки підвищувати кваліфікацію.

Пунктом 4.19. розділу IV цього ж нормативно - правового акту визначено, що перебіг строку, передбаченого пунктом 4.1 цього розділу, починається з наступного дня після отримання свідоцтва про підвищення кваліфікації.

Згідно пункту 4.20 розділу IV Порядку № 1973/5 Департамент здійснює моніторинг осіб, які пройшли підвищення кваліфікації. У разі виявлення осіб, які не пройшли підвищення кваліфікації, Департамент вносить подання до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) щодо застосування до таких осіб дисциплінарних стягнень, передбачених законодавством.

Пунктом 7.1. Порядку № 1284/5 визначено перелік підстав для накладення Дисциплінарного стягнення серед, яких встановлення за результатами моніторингу осіб, які пройшли підвищення кваліфікації, факту непроходження арбітражним керуючим підвищення кваліфікації в порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства.

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення може бути прийняте Дисциплінарною комісією протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення (пункт 7.5 Порядку № 1284/5).

Так, службовою запискою заступника директора Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України - начальника Управління з питань банкрутства Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Авілова С.В., зафіксовано, що станом на 01.03.2019, 505 арбітражних керуючих не пройшли підвищення кваліфікації відповідно до законодавства, у тому числі ОСОБА_1 , та запропоновано Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України внести подання до дисциплінарної комісії щодо застосування до арбітражних керуючих, що не пройшли підвищення кваліфікації дисциплінарних стягнень, передбачених законодавством.

Пунктом 4 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 81/5 від 11.01.2013 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2013 за № 112/22644 (надалі за текстом - Положення про Дисциплінарну комісію) визначено, що Комісія відповідно до покладених на неї завдань розглядає подання структурного підрозділу Мін`юсту, відповідального за забезпечення виконання Мін`юстом повноважень державного органу з питань банкрутства, про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого.

Пунктом 25 Положення про Дисциплінарну комісію визначено, що за результатами розгляду питання порядку денного Комісія приймає рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого.

Згідно пункту 27 Положення про Дисциплінарну комісію у разі прийняття Комісією рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого протокол її засідання та її подання про застосування до арбітражного керуючого такого виду дисциплінарного стягнення у триденний строк направляються до структурного підрозділу для анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та виключення з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомостей про арбітражного керуючого, стосовно якого Комісією прийнято рішення.

Окрім Положення про Дисциплінарну комісію, статтею 108 Закону № 2343-XII також встановлюється правові засади діяльності Дисциплінарної комісії, зокрема:

Дисциплінарна комісія утворюється у встановленому державним органом з питань банкрутства порядку для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики.

Дисциплінарна комісія складається з семи осіб, три з яких призначаються наказом керівника державного органу з питань банкрутства, а чотири обираються саморегулівними організаціями арбітражних керуючих.

Очолює дисциплінарну комісію керівник державного органу з питань банкрутства або визначена ним відповідальна особа зазначеного органу.

Дисциплінарна комісія розглядає заяви, скарги та подання на арбітражних керуючих; організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та застосування прогресивних практик; приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень.

Рішення дисциплінарної комісії приймаються на її засіданнях шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії. Дисциплінарна комісія вважається повноважною у разі присутності не менше п`яти членів комісії.

Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії.

З матеріалів справи слідує, що 26.04.2019 Департаментом з питань судової роботи Міністерства юстиції України внесено до Дисциплінарної комісії подання № 1265 щодо застосування до арбітражних керуючих, що не пройшли підвищення кваліфікації, дисциплінарних стягнень, передбачених законодавством.

Рішенням Дисциплінарної комісії, оформленим протоколом засідання Дисциплінарної комісії №82/05/19 від 16.05.2019, за результатом розгляду подання від 26.04.2019 № 1265, до ряду арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), застосовані дисциплінарні стягнення, зокрема до арбітражного керуючого ОСОБА_1 , застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності.

Крім того, Дисциплінарною комісією відповідно до протоколу № 82/05/19 до Міністерства юстиції України внесено подання № 953 від 16.05.2019 про застосування до арбітражних керуючих, у тому числі ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Нормами частини першої статті 109 означеного Закону визначено, що дисциплінарними стягненнями, які накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є:

1) попередження;

2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення (частина 2 статті 109 Закону № 2343-XII)

Аналогічні приписи встановлені пункт 7.6 Порядку № 1284/5, згідно якого під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.

Як свідчить текст протоколу засідання Дисциплінарної комісії №82/05/19 від 16.05.2019 до арбітражного керуючого ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності, зважаючи на його попереднє дисциплінарне стягнення відповідно до частини другої статті 109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», згідно Наказу Міністерства юстиції України №132/7 від 27.04.2015 (попередження).

Накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) відповідно до пункту 5 частини 1 статті 112 Закону № 2343-XII є підставою для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Частиною 2 статті 109 Закону № 2343-XII визначено, що у разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) він виключається з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, а його свідоцтво анулюється.

За змістом статті 113 Закону № 2343-XII у разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання. Державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

При чому, суд зауважує, що вжиті у наведених правових нормах словесні вирази «накладає дисциплінарні стягнення» та «приймає рішення про застосування дисциплінарного стягнення» мають різне смислове навантаження.

Так, виходячи з їх буквального тлумачення, вираз «приймає рішення про застосування дисциплінарного стягнення» означає, що Дисциплінарна комісія виявляє наявність в діях арбітражного керуючого дисциплінарного проступку та приймає рішення про можливість та доцільність застосування певного виду дисциплінарного стягнення.

Тоді як, в силу приписів ст. 107 Закону № 2343-XII самі дисциплінарні стягнення накладаються Державним органом з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії.

При цьому, з огляду на положення частини 4 статті 107 Закону № 2343-XII таке рішення має бути прийнято протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Інше тлумачення зазначених законодавчих актів означатиме, що Міністерство юстиції України, після отримання подання Дисциплінарної комісії, матиме змогу протягом необмеженого періоду часу накладати дисциплінарні стягнення.

Як слідує з матеріалів справи, факт непроходження позивачем підвищення кваліфікації було встановлено в доповідній записці заступника директора Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Авілова С.В. від 01.03.2019 (щляхом моніторингу).

Рішення ж про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) прийнято Дисциплінарною комісією 16.05.2019 та оформлено протоколом засідання дисциплінарної комісії арбітражних керуючих від 16.05.2019 № 82/05/19.

Тобто, пропущено двохмісячний строк з дня виявлення проступку.

Разом з тим, відповідач-1 дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 не накладав, а наказом № 1906/5 від 21.06.2019 анулював Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № НОМЕР_1 від 09.04.2013.

В той же час за приписами частини другої статті 112 Закону № 2343-XII анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності здійснюється у разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), а однією з підстав для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), зокрема, є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що повноваження приймати рішення про застосування дисциплінарних стягнень до арбітражних керуючих за наявності підстав належить Дисциплінарній комісії, однак органом уповноваженим накладати дисциплінарні стягнення на арбітражних керуючих є виключно державний орган з питань банкрутства, яким визначено Міністерство юстиції України.

За такого правового регулювання рішення Дисциплінарної комісії про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень реалізуються шляхом винесення наказів про накладення дисциплінарних стягнень за відповідними поданнями Дисциплінарної комісії єдиним уповноваженим на це державним органом з питань банкрутства - Міністерством юстиції України.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, Міністерством юстиції України дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого на ОСОБА_1 не накладалося, відповідний наказ міністерством не виносився.

Натомість, на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1265 від 26.04.2019 та з урахуванням протоколу засідання цієї комісії від 16.05.2019 № 82/05/19 Міністерством юстиції України наказом № 1906/5 від 21.06.2019 анульовано Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № НОМЕР_1 від 09.04.2013.

Варто зауважити, що анулювання свідоцтва не є видом дисциплінарного стягнення, яке може бути накладено на арбітражного керуючого згідно статті 109 Закону № 2343-XII. Свідоцтво може бути анульовано лише у разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), зокрема, внаслідок накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

З аналізу вищенаведеного суд приходить до висновку, що анулювання свідоцтва без накладення стягнення, яке може бути підставою для такого анулювання, суперечить приписам частини другої статті 112 Закону № 2343-XII, та свідчить про протиправність оскаржуваного наказу.

Вказані порушення є достатніми для висновку, що прийняття оскаржуваного наказу відбулося з порушенням вказаних вимог Закону №2343-XII, що є підставою для визнання його протиправним та скасування.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07.04.2020 у справі № 826/6746/18.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання відповідача-1 виключити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого № НОМЕР_1 від 09.04.2013, виданого арбітражному керуючому ОСОБА_1, та поновити дію зазначеного свідоцтва, суд зауважує наступне.

Порядок формування, ведення і користування відомостями з Єдиного реєстру арбітражних керуючих України визначено Порядком формування і ведення Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 19.09.2019 № 2969/5, зареєстрованим в Міністерства юстиції України 23.09.2019 за № 1049/34020 (далі - Порядок №2969/5).

За приписами пунктів 2,3 розділу І Порядку №2969/5 єдиний реєстр - сукупність відомостей про арбітражних керуючих України, які отримали в установленому законодавством порядку свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, та інформації про їх діяльність, яку Міністерство юстиції України отримує у процесі реалізації своїх повноважень як державного органа з питань банкрутства та від арбітражних керуючих. Єдиний реєстр формується і ведеться Міністерством юстиції України у складі Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому, згідно абзацу 9 пункту 1 Розділу ІІ Порядку№2969/5, підставами для внесення відомостей до Єдиного реєстру є: рішення суду про скасування рішення дисциплінарної комісії арбітражних керуючих про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення та/або наказу Міністерства юстиції України про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, наказу Міністерства юстиції України про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Частиною другою статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Тобто, відповідач 1, отримавши рішення суду у вказаній справі, яке набрало законної сили, має відповідно до абзацу 9 пункту 1 Розділу ІІ Порядку№2969/5 вчинити дії щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України відносно позивача у справі.

Оскільки, відповідачем 1 на даний час не допущено бездіяльності чи протиправної відмови у вчиненні вищевказаних дій, то вимоги про зобов`язання відповідача 1 вчинити певні дії на його виконання є передчасними.

Відтак, у задоволенні позовної заяви в цій частині суд відмовляє.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (частина перша статті 9 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. У справах щодо застосування суб`єктом владних повноважень чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, зменшення розміру заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов`язок доказування, що прийняті рішення, вчинені дії є правомірними і не були мотивовані діями позивача чи його близьких осіб щодо здійснення цього повідомлення, покладається на відповідача.

Зважаючи на викладені вище обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № НОМЕР_1 від 09.04.2013, здійснено відповідачами з порушенням встановленого чинним законодавством порядку, з порушення строків та з перевищенням меж наданих повноважень.

У свою чергу, суд вважає, що відповідачі не надали достатніх та переконливих доказів на підтвердження правомірності вчинених дій та прийнятих рішень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, з урахуванням вище викладеного обґрунтування.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Арбітражного керуючого ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1) до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Арх. Городецького, буд. 13), Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих при Міністерстві юстиції України (01001, м. Київ, вул. Арх. Городецького, буд. 13) про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) Міністерства Юстиції України, яке оформлено протоколом засідання дисциплінарної комісії арбітражних керуючих від 16.05.2019 року № 82/05/19, за результатом розгляду подання № 1265 від 26.04.2019 в частині накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Визнати протиправним і скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)» № 1906/5 від 21.06.2019 в частині анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № НОМЕР_1 від 09.04.2013, виданого арбітражному керуючому ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити

Стягнути на користь Арбітражного керуючого ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1024 (одна тисяча двадцять чотири) гривні 54 копійки за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 03.07.2020.

Суддя Л.Я. Максименко