Справа № 826/4233/14
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Шрамко Ю.Т.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року Справа № 826/4233/14

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Шурка О.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 січня 2020 року у справі

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

до товариства з обмеженою відповідальністю

«Торговий дім «Кармін»

про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кармін» (далі - відповідач) про стягнення з відповідача коштів у розмірі 1005,54 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2014 позов задоволено повністю.

25.07.2014 на підставі вказаного судового рішення позивачу видано виконавчий лист.

Ухвалою суду Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.11.2017 замінено позивача, як стягувача з примусового виконання виконавчого листа № 826/4233/14, на його правонаступника - Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Ухвалою суду Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.01.2020 замінено стягувача у виконавчому листі № 826/4233/14 з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

ГУ ПФУ у м. Києві звернулося до суду із заявою про видачу дубліката вказаного виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання.

Зазначена заява вмотивована тим, що виконавчий лист № 826/4233/14 втрачено органами ДВС при пересиланні, а саме - направлено на неналежну адресу, а також тим, що в структурі органів ПФУ проведено декілька реорганізацій і лише за результатами інвентаризації справ було встановлено відсутність інформації щодо стану виконання вказаного виконавчого листа.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 січня 2020 року в задоволенні зазначеної заяви позивача було відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів втрати оригіналу виконавчого листа при пересилці та/або доказів неотримання ним відповідного поштового відправлення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та задовольнити його заяву в повному обсязі, наводячи доводи аналогічні тим, що були викладені в його заяві, та наполягаючи на тому, що оригінал виконавчого листа втрачений УДВС при пересилці, і зазначаючи, що УПФУ вжило всіх можливих заходів для встановлення його місцезнаходження, зокрема провело інвентаризацію, а також вказуючи, що на теперішній час заборгованість ТОВ «Торговий дім «Кармін» перед ГУ ПФУ у м. Києві не погашена.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято зва неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

Обставини, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ГУ ПФУ в м. Києві з метою отримання інформації про стан виконавчого провадження за виконавчим листом № 826/4233/14 звернулося до Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із запитом про надання інформації, який органом виконавчої служби отримано 14.08.2019.

Листом від 18.09.2019 начальник Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві повідомив, що 03.07.2018 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, копію якої, разом з оригіналом виконавчого документа, направлено на адресу стягувача (Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду в м. Києві).

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували втрату оригіналу виконавчого листа № 826/4233/14 при пересилці та/або неотримання поштового відправлення органом Пенсійного фонду.

Нормативно-правове обґрунтування.

Згідно з підпунктом 18.4 пункту 18 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до частин першої - третьої статті 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У частинах першій, другій, шостій статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз приписів адміністративного процесуального законодавства та спеціального Закону № 1404-VIII надає підстави стверджувати, що підставою для видачі дубліката виконавчого листа є його втрата, а підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання - наявність поважних причин його пропуску.

Разом з тим, зазначені обставини входять до предмета доказування, а тому повинні бути підтверджені належними і допустимими в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження ГУ ПФУ в м. Києві не було надано жодних доказів, які б підтверджували втрату виконавчого листа № 826/4233/14 та наявність поважних причин для поновлення заявнику строку пред`явлення зазначеного виконавчого листа до виконання.

Доводи апелянта про те, що оригінал виконавчого листа втрачений УДВС при пересилці, не підтверджуються належними і допустимими в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказами.

При цьому, лист УДВС, на який посилається апелянт, таким доказом не є, а лише містить відомості про те, що державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, копію якої, разом з оригіналом виконавчого документа, направлено на адресу стягувача.

Твердження апелянта про те, що УПФУ вжило всіх можливих заходів для встановлення його місцезнаходження, зокрема провело інвентаризацію, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані.

При цьому, аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 січня 2020 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 07 липня 2020 року.

Головуючий суддя

Судді: