Справа № 560/3559/20
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3559/20
УХВАЛА

07 липня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади про зупинення дії рішення та встановлення заборони,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06 липня 2020 року звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову, яка подана до подачі позовної заяви.

Заявник просить до завершення судового оскарження зупинити дію рішення №2 від 19.06.2020 року 93-ої сесії І скликання Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади про припинення комунального некомерційного підприємства Полонської міської ради «Консультативно-діагностичний центр Полонської міської об`єднаної територіальної громади» та шляхом встановлення заборони вчиняти дії по припиненню зазначеної юридичної особи.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову покликається на те, що для нього є очевидними ознаки протиправності оскаржуваного рішення відповідача, оскільки воно прийняте з значними процедурними порушеннями. Також вважає, що є небезпека заподіяння шкоди його інтересам і інтересам інших жителів м. Полонне через те, що вірогідною є передача рухомого та нерухомого майна медичного закладу (приміщення, медичне обладнання, інвентар та інші матеріальні цінності) до іншого медичного закладу, який не володіє необхідними ресурсами для його належної експлуатації з метою надання медичної допомоги на належному рівні. Вважає, що у разі ліквідації закладу жителі міста будуть позбавлені можливості отримувати вторинну та третинну медичну допомогу, а у разі невжиття заходів забезпечення позову може бути ускладнене подальше виконання рішення суду, оскільки ліквідація закладу призведе до вивільнення працівників і втрати бази медичного закладу.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до ч. 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з Рекомендаціями N R(89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Відтак, суд повинен з`ясувати наявність обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, або обставин, що свідчать про те, що ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача стане згодом неможливим або ускладненим. Крім того, підставами для забезпечення позову можуть бути очевидні ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується якщо невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

У той же час, вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів забезпечення позову, слід врахувати, що умовою застосування заходів забезпечення позову є не лише обґрунтоване припущення, що інтереси та/або права позивача будуть погіршені, порушені, і на момент виконання рішення суду у разі задоволення позову їх слід буде відновлювати шляхом значних зусиль, але і наявність конкретних доказів, які на це вказують.

Із поданої заяви та доданих до неї документів не вбачаються докази, які свідчать про виникнення обставин, які з високою долею вірогідності унеможливлюють виконання рішення суду, якщо таке буде прийняте на користь позивача. Не доведено також, що ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача буде ускладнений або неможливий.

Інакше кажучи, заявником не доведені покликання на конкретні негативні наслідки невідворотного характеру, які можуть спричинити порушення саме його прав такою мірою, що для їх відновлення необхідно буде докласти значних додаткових зусиль, або те, що захист цих прав стає неможливий без вжиття судом заходів забезпечення позову.

У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2020 року по справі №826/13413/18 викладено правову позицію, згідно з якою при оцінці співмірності заходів суди повинні перевіряти не тільки співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами, а й надавати оцінку порушеному праву позивача, про захист якого він просить.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджене порушення було обґрунтованим. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай, індивідуальні права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

У заяві позивач не зазначив про негативні наслідки, які спричиняються його правам або інтересам невжиттям заходів забезпечення позову.

Суд звертає увагу на те, що застосування обраних позивачем заходів забезпечення позову передбачає дослідження, аналіз та оцінку оскаржуваного рішення безпосередньо, що, в свою чергу, входить до предмету доказування по суті у даній адміністративній справі.

Таким чином, заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Враховуючи вищезазначене, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

У той же час, позивач не позбавлений права повторно звернутись до суду з питань забезпечення позову, обґрунтувавши заяву відповідно до вимог КАС України.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя І.С. Козачок