Справа № 183/6600/19
Суддя: Городецький Д. І.
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/6600/19
№ 2-а/183/56/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Городецького Д. І.,

секретаря судового засідання Пономаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Серченка Артема Геннадійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

в с т а н о в и в:

18 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора поліції Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Серченка Артема Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків заяви.

28 жовтня 2019 року ОСОБА_1 на виконання ухвали суду звернувся до суду з уточненою позовною заявою, згідно якої усунув недоліки первісної заяви.

В обґрунтування позову, ОСОБА_1 посилався на те, що 14 жовтня 2019 року старшим сержантом поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Серченком А.Г. винесена постанова Серії ДП18 № 296085 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00 грн.

Адміністративне правопорушення виразилось у тому, що 14 жовтня 2019 року о 15.00 год., він, керуючи транспортним засобом Фіат, державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Новомосковську, який не пройшов обов`язковий технічний контроль, у зв`язку з чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП.

З даною постановою не погоджується в повному обсязі, оскільки вона необґрунтована, недоведена, не відповідає вимогам закону та складена незаконно, а інкримінуєме йому правопорушення не підтверджується жодним доказом, виходячи з наступного. По-перше, підстав для зупинки позивача у відповідача не було, так як ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, якщо водій порушив ПДР, тож сам факт зупинки транспортного засобу вважає незаконним, жодного іншого протоколу чи документу, окрім оскаржуваної постанови, по відношенню до нього складено не було. По-друге, ч. 3 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» визначені підстави та порядок проходження технічного контролю. Періодичність, порядок та підстави для проходження технічного контролю визначені виходячи із типу транспортного засобу. Тип транспорту та вид діяльності, в якій застосовується такий транспортний засіб мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Постанова про адміністративне правопорушення повинна містити в даному випадку відомості про тип транспортного засобу та посилання на конкретну норму закону, підзаконного акту, що передбачає обов`язковість та періодичність проведення технічного контролю саме для цього транспортного засобу, оскільки ч. 3 ст. 121 КУпАП містить лише поняття керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Розкриття складу правопорушення в такому випадку слід визначати виходячи із інших норм права, що встановлюють обов`язковість технічного контролю для конкретного транспортного засобу.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ,Фіат, державний номерний знак НОМЕР_1 , є легковим автомобілем, повною масою 2702 кг, а тому не підлягає обов`язковому технічному контролю, а отже, відсутні всі підстави для притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Крім того, в самій постанові відсутні посилання на будь-які докази вчинення ним адміністративного правопорушення, порядок і строк її оскаржено відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Оскільки правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП він не вчиняв, у зв`язку з чим просить визнати дії інспектора протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2019 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

У відповідності до статті 262 КАС України, 1. Розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. 2. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. 3. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного провадження не проводиться. 4. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. 5. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 6. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. 7. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. 8. При розгляді справи за правилами спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідач, відзиву на позовну заяву не подав, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та перевіривши достатність наявних у справі доказів для їх встановлення, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2019 року старшим сержантом поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Серченком А.Г. винесена постанова Серії ДП 18 № 296085 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 14 жовтня 2019 року о 15.00 год., керуючи транспортним засобом Фіат, державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Новомосковську, який не пройшов обов`язковий технічний контроль, у зв`язку з чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Згідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

На підставі ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом позову, позивач визнає, що при оформленні оскаржуваної постанови він не вносив письмові заперечення до постанови і не надавав такі заперечення на окремому аркуші.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Частина 1 статті 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, визначені ст.121 КУпАП.

Ч. 3 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 31.3 п.п. «б» ПДР України заборонено експлуатацію транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII визначено, що транспортні засоби, які беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають, в тому числі: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Зважаючи на те, що порядок проведення технічного контролю транспортних засобів визначається з урахуванням типу транспорту та виду діяльності в якій застосовується транспортний засіб, тож перевіряючи правомірність дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення обов`язкового технічного контролю, суд керується наступним.

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , марка FIAT, модель SCUDO, номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2007 з повною масою 2702 кг, категорії В, тип спеціалізований вантажний-спеціалізований фургон малотонажний -В, з кількістю сидячих місць з місцем водія 3, власник ОСОБА_2 .

Згідно п. 2.13 ПДР України, категорія транспортних засобів В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Таким чином, транспортний засіб FIAT SCUDO, номерний знак НОМЕР_1 є легковим автомобілем, який не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Крім того, згідно зі ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Статтею 72 КАС України визначено поняття доказів, якими у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення. Отже, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об`єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, підтверджений відповідними доказами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Інших доказів, окрім постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в розумінні ст.251 КУпАП, які б свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, винність у його вчиненні, суду не надано.

Таким чином, всупереч положенням ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідач не навів належних доказів на підтвердження правомірності свого рішення при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, не надав суду жодних доказів на підтвердження вчинення останнім адміністративного правопорушення та не виконав обов`язок щодо доведення обґрунтованості притягнення його до адміністративної відповідальності.

Дана позиція викладена в постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року (справа № 357/10134/17, провадження № К/9901/32368/18).

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що старшим сержантом поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Серченком А.Г. не було всебічно та у повній мірі з`ясовано обставин справи, зокрема не враховано тип транспортного засобу та вид діяльності в якій застосовувався транспортний засіб. Посилання в постанові на порушення водієм ч. 3 ст. 121 КУпАП без зазначення нормативного акту, яким передбачений обов`язковий технічний контроль вищевказаного транспортного засобу свідчить про те, що зміст оспорюваної постанови не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а викладені в постанові обставини не свідчать про повноту та об`єктивність встановлених обставин справи, не відображають конкретний склад адміністративного правопорушення, підтверджений відповідними доказами.

Перевіривши законність рішення та дій відповідача, як суб`єкта владних повноважень, зважаючи на те, що у відповідача не було об`єктивних підстав для зупинки транспортного засобу позивача, при цьому факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що підлягає обов`язковому те хнічному контролю, але своєчасно його не пройшов, не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду, окрім того оспорювана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, дані факти відповідачем жодним чином не спростовано, суд дійшов висновку, що дії відповідача при винесенні постанови серії ДП18 № 296085 від 14 жовтня 2019 року не свідчать про чітку та повноту об`єктивність встановлених відповідачем обставин справи, а складена за результатами розгляду адміністративної справи постанова не відображає конкретний склад адміністративного правопорушення, підтверджений відповідними доказами.

Згідно із ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Так, приписами п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП передбачено, що в разі оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності орган (посадова особа) при перевірці законності та обґрунтованості винесеної постанови може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У зв`язку з вищенаведеним, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду із дотриманням строку, встановленого КУпАП та КАС України, позовні вимоги позивача в частині скасування постанови про адміністративне правопорушення обґрунтовані та підлягають задоволенню,постанова Серія ДП18 № 296085 у справі про адміністративне правопорушення від 14 жовтняа 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Що стосується вимог про визнання дій інспектора протиправними, суд вважає, що з огляду на положення ст. 286 КАС України, належним та ефективним способом захисту прав позивача є саме скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, а тому в частині задоволення позовної вимоги про визнання дій інспектора неправомірними слід відмовити.

Згідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати належить віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 77, 79, 120, 139, 241-246, 250-251, 257-263, 268-271, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Серченка Артема Геннадійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, задовольнити частково.

Постанову старшого сержанта поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Серченка Артема Геннадійовича Серії ДП18 № 296085 від 14 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121КУпАП, закрити.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 , - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: старший сержант поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Серченко Артем Геннадійович, адреса місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, буд. 7.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 05 червня 2020 року.

Суддя Д. І. Городецький