Справа № 826/6760/17
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

щодо розгляду заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення

07 липня 2020 року м. Київ № 826/6760/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши заяву представника відповідача про встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доДепартаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України
прозобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.06.2019 у справі №826/6760/17 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Додатковим рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.07.2020 суд ухвалив стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.); стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України понесені судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5525,00 грн. (п`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять гривень).

Разом з тим, через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява від 25.06.2020 (вх.№03-13/2692/20) про встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі №826/6760/17.

Розглянувши подану заяву, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви і вирішення її по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Отже, встановлення чи зміна способу виконання рішення можливе за заявою стягувача чи державного виконавця, натомість з даною заявою звернувся Департамент міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України який є відповідачем у справі.

Водночас в силу положень ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов`язковості судових рішень, як один з визначальних принципів здійснення правосуддя в Україні, полягає в обов`язковому виконанні на всій території України судових рішень, що набрали законної сили, а також у встановлені відповідальності за невиконання таких рішень.

Вказаний принцип обов`язковості судових рішень поряд із Конституцією України відображений і в багатьох кодифікованих законах України, зокрема в Кодексі адміністративного судочинства України (КАС України).

Так, відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (п. 40 Рішення від 19.03.1997 року у справі "Горнсбі проти Греції") право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у Рішенні від 15.03.2001 року у справі "Піалопулос та інші проти Греції", якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс.

Згідно з п. 66 Рішення Європейського Суду у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy) ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Також в Рішенні від 29.06.2004 року у справі "Войтенко проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися.

Відтак суд доходить висновку, що невиконання боржником судового рішення, що набрало законної сили, може свідчити про порушення права особи, гарантованих пунктом 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

З огляду на викладене суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України про встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №826/6760/17.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 294-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.К. Каракашьян