Справа № 280/5508/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2020 року м. Дніпросправа № 280/5508/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.02.2020 (головуючий суддя Максименко Л.Я., повний текст рішення складено 07.02.2020)

у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо виплати ОСОБА_1 перерахованої пенсії за вислугу років з 01.01.2018 у заниженому розмірі: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% перерахованої пенсії, з 01.01.2019 до теперішнього часу щомісячно 75% перерахованої пенсії;

зобов`язати відповідача на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою збільшено розміри грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, частини 17 статті 43 та частини 4 статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб провести з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням її збільшення в розмірі 100% суми підвищення пенсії;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів з виплати сум пенсії у заниженому розмірі, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці.

Позов обґрунтовано тим, що з рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/З858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 10З Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, пунктом 2 якої визначено порядок виплати перерахованих підвищених пенсій, а саме: з 1 січня 2018 року - 50%; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75%; з 1 січня 2020 року - 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Позивач вказує, що у серпні 2019 року він звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії з урахуванням її підвищення у розмірі 100% суми пенсії з 01.01.2018, проте відповідач повідомив, що пенсія перерахована згідно п.2 постанови №103. Вважає, що вказані дії відповідача порушують право позивача на отримання всієї суми підвищеної пенсії. Як зазначає позивач, у зв`язку із визнанням протиправними та нечинними пунктів 1, 2 наведеної постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року, вони не можуть бути застосовані до спірних правовідносин при визначенні порядку та розміру виплати пенсії позивачеві. З посиланням на вимоги Закону України Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2011 №159, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.02.2020 позов задоволено частково.

Визнано дії відповідача щодо виплати позивачу перерахованої пенсії за вислугу років з 05.03.2019 до часу звернення із адміністративним позовом щомісячно в розмірі 75% перерахованої пенсії, протиправними.

Зобов`язано відповідача на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб провести з 01.01.2018 перерахунок та виплатити пенсію позивачу в розмірі 100% суми підвищення пенсії, з урахуванням раніше виплачених коштів.

Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів з виплати сум пенсії у заниженому розмірі, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що позивач, отримуючи пенсію, відповідно Закону №2262-ХІІ, мав законні сподівання на своєчасне здійснення перерахунку пенсії у визначених законодавством випадках та виплату перерахованої пенсії без будь-яких обмежень. Оскільки, судове рішення про визнання нечинним п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 набрало законної сили лише 05.03.2019, то враховуючи положення ст. 265 КАС України, до вказано часу Управління діяло в межах законодавства, а відтак у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо виплати позивачу лише 50% суми підвищення пенсії, слід відмовити. В той же час, суд першої інстанції дійшов висновку, що є підстави для відновлення порушеного права позивача на отримання у повному обсязі (100% суми підвищення пенсії) належних йому сум за період, починаючи з 01.01.2018.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, зазначає, що судом першої інстанції порушено норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує на те, що Верховний Суд рішенням від 06.08.2019 у справі №160/3586/19 дійшов висновку, що оскільки рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 2826/3858/18, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 скасовано п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, то лише з 05.03.2019 підлягають виплаті у розмірі 100% перерахованих сум пенсії. Зазначає, що Верховним Судом у вказаному рішенні зазначено, що Кабінет Міністрів України мав повноваження щодо встановлення порядку виплати перерахованих сум до 05.03.2019 року. При цьому не погоджується зі здійсненим нарахуванням компенсації частини втрати доходів.

До апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 03.05.2002 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

ОСОБА_1 звернувся із заявою від 30.08.2019 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2018 у розмірі 100% підвищення суми пенсії.

Листом від 16.09.2019 за вих. № 2079/З-9 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області надано відповідь на звернення, відповідно до якої зазначено, що на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 заявнику здійснено перерахунок пенсії, проте в рішенні суду не вказано порядок проведення виплат перерахованої пенсії, відтак її виплата проводиться відповідно до чинного законодавства.

Вважаючи такі дії протиправними та з вимогою вчинити певні дії, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідним позовом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносини слід застосовувати норми Конституції України, Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-XII від 09.04.1992 року, норми Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи №3668-VI від 08.07.2011 року, норми Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні №1166-VII від 27.03.2014 року, норми Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ від 19.10.2000 року.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частиною 4 статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (№2262-ХІІ), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (№2262-ХІІ) передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Порядок проведення перерахунку таких пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (далі - Порядок №45).

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774-VIII частину 4 статті 63 Закону №2262 викладено у новій редакції:

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, із прийняттям Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (№1774-VIII) Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження визначати не лише порядок, а й умови та розмір перерахунку пенсій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (№2262-ХІІ), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Так, 24.02.2018 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (Постанова №103).

Так, відповідно до пункту 2 постанови КМУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 р. виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 р. у таких розмірах:

- з 01 січня 2018 р. - 50%;

- з 01 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 року - 75%;

- з 01 січня 2020 року - 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 р.

Натомість, у зв`язку зі скасуванням пункту 2 постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії - скасовано.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.03.2020 р. у справі № 160/3586/19 дійшла висновку, що саме з 05 березня 2019 року пенсія підлягає виплаті у розмірі 100% суми підвищення пенсії та що на момент ухвалення рішення у цій зразковій справі дії ГУПФУ щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 05 березня 2019 р. 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, є протиправними.

Отже, в силу ч.5 ст. 242 КАС України, враховуючи висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав для висновку, що дії відповідача до 05 березня 2019 р. були протиправними щодо зменшення розміру пенсії позивачу, тому позовні вимоги щодо зменшення розміру пенсії позивачу в період до 05 березня 2019 р. не підлягають задоволенню.

Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 05 березня 2019 року, з урахуванням вже сплачених сум, визначається Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, отже підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції «Захист прав власності».

Таким чином, колегія суддів апеляційної скарги дійшла висновку, що сума підвищення у розмірі 100 % підлягає виплаті позивачу саме з 05 березня 2019 р., а не з 01.01.2018 року, як помилково зазначив суд першої інстанції.

У зв`язку з цим, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу та зазначити, що позовні вимоги підлягають задоволенню лише з 05 березня 2019 р. (тобто з 05 березня 2019 р. виплату перерахованої підвищеної пенсії позивача слід виплачувати у 100-відсотковому розмірі, а не в іншому відсотковому значенні виплати підвищеної пенсії, які були передбачені постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року).

Отже, вимога позивача щодо виплати у 100 відсотковому розмірі суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року підлягає частковому задоволенню: починаючи з 05 березня 2019 р., а не з 01.01.2018 року (як того просив позивач).

По суті, суд першої інстанції правильно розглянув справу, однак з помилковим визначенням дати з якої слід здійснювати виплати сум підвищення пенсії в 100- відсотковому розмірі, тому рішення суду в цій частині підлягає зміні.

При цьому колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо нарахування компенсації втрати частини доходів з виплати сум пенсії у заниженому розмірі, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці з огляду на таке.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 цього Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (статті 3 Закону).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (статті 4 Закону).

Компенсацію виплачують за рахунок:

- власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету;

- коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету (статті 6 Закону).

Частиною 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ від 19.10.2000 року постановою Кабінету Міністрів України за №159 від 21.02.2001 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі Порядок №159).

Дія Порядку №159 поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи) (пункт 1 Порядку №159).

Згідно з пунктом 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Приклади обчислення суми компенсації наведено у додатку.

Відповідно до пункту 9 Порядку №159 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та у пункті 4 Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ від 19.10.2000 року, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18 листопада 2014 року у справі №21-518а14, від 11 липня 2017 року у справі №21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 05 жовтня 2018 року у справі №127/829/17, від 12.02.2019 у справі №814/1428/18 та від 10.04.2019 №686/13725/17.

Оскільки правовідносини у даній справі пов`язані з дією постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, то право на компенсаційні виплати також пов`язане з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11.03.2020 р. у зразковій справі № 160/3586/19, в якій зазначено, що саме з 05 березня 2019 року пенсія підлягає виплаті у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 року.

Отже, компенсаційні виплати в разі неотримання пенсійних виплат в розмірі 100% підвищення пенсії також підлягають задоволенню з 05 березня 2019 року, оскільки у період до 05 березня 2019 року відповідач діяв у відповідності до норм законодавства України, тому позивач набув право на компенсаційні виплати лише з 05 березня 2019 року.

Таким чином, позовні вимоги щодо компенсації втрати частини доходу також підлягають частковому задоволенню, а саме починаючи з 05 березня 2019 року.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його зміни.

З огляду на результати розгляду справи, характер спірних відносин судові витрати розподілу не підлягають.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.02.2020 змінити в частині визначення дати з якої слід здійснювати виплати сум підвищення грошового забезпечення ОСОБА_1 в 100-відсотковому розмірі.

Абзац 3 резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції:

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб провести з 05.03.2019 перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 100% суми підвищення пенсії, з урахуванням раніше виплачених коштів.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Строки касаційного оскарження, з урахуванням п. 3 Розділу IV «Прикінцеві Положення» КАС України в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020, продовжуються на строк дії карантину.

Повний текст постанови виготовлено 03.07.2020.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова