Справа № 320/4192/20
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2020 року № 320/4192/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю.,

секретар судового засідання Барчук Д.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представників відповідача - Божинського В.Р., Медведєвої Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації, третя особа: Міністерство охорони здоров`я України про скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Київської обласної державної адміністрації, третя особа: Міністерство охорони здоров`я України в якому (з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог) просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження від 24.04.2020 №54-к Київської обласної державної адміністрації, за підписом тимчасово виконуючого обов`язки голови адміністрації Володіна В. Г. "Про звільнення ОСОБА_1 " у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом випробувального строку на підставі пункту 2 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу";

- поновити на посаді директора департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації № 212-к від 06.12.2019 "Про призначення ОСОБА_1 " в частині встановлення випробувального строку в шість місяців;

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі розпорядження відповідача від 24.04.2020 № 54-к, позивача звільнено з посади директора департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації на підставі пункту 2 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», у зв`язку із встановленням невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування.

Позивач вважає таке звільнення незаконним. Зазначає, що протягом строку виконання трудових обов`язків йому не надано посадову інструкцію та завдання на роботу, як то передбачено Законом України «Про державну службу». Вважає, що процедура звільнення була порушена, оскільки дисциплінарна комісія не створювалась, погодження на звільнення від Міністерства охорони здоров`я України не отримано. Крім того зазначив, що до нього було застосовано самий жорсткий вид стягнення у вигляді звільнення.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд скасувати розпорядження, поновити його на посаді директора департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 19 травня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що розпорядженням № 212-к позивача було прийнято на роботу та призначено на посаду директора департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації, як такого, що успішно пройшов конкурс на зайняття вакантної посади. Встановлено випробувальний термін строком шість місяців.

З вказаним розпорядженням позивач належним чином ознайомлений, заперечень щодо випробувального терміну не мав.

Відповідач вказує на те, що позивач протягом проходження державної служби на час випробувального терміну вчиняв дії та допускав бездіяльність, які, в своїй сукупності, стали підставою для висновку про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді. Зазначені обставини підтверджуються доповідною запискою секретаря Київської обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, довідкою робочої групи, доповідною запискою заступника голови Київської обласної державної адміністрації.

Відповідач наголошує, що з системного аналізу Закону України «Про державну службу» вбачається, що суб`єкту призначення надано право на звільнення державного службовця при проходженні таким державним службовцем строку випробування у разі встановлення його невідповідності займаній посаді.

З урахуванням викладеного, просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечували.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, правом на надання пояснень не скористався.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, судом встановлені наступні обставини справи.

Розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації від 06.12.2019 року № 212-к ОСОБА_1 з 09.12.2019 року призначено на посаду директора департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації, як такого, що пройшов за конкурсом на цю посаду, з випробувальним строком шість місяців.

Судом встановлено, що із розпорядженням про призначення, а також з умовою про встановлення випробування строком шість місяців, ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис. Крім того, в судовому засіданні позивач підтвердив що при прийнятті на роботу він не заперечував проти встановлення випробування.

15 квітня 2020 року на ім`я тимчасово виконуючого обов`язки голови Київської обласної державної адміністрації надійшла доповідна записка секретаря Київської обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 15 квітня 2020 року, інформація відділу контролю апарату Київської обласної державної адміністрації від 15 квітня 2020 року, інформація відділу роботи із зверненнями громадян апарату Київської обласної державної адміністрації від 15 квітня 2020 року.

Розпорядженням тимчасово виконуючого обов`язки голови Київської облдержадміністрації від 17 квітня 2020 року № 199 «Про утворення робочої групи з проведення перевірки інформації» утворено робочу групу з перевірки інформації секретаря Київської обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 15 квітня 2020 року, інформації відділу контролю апарату Київської обласної державної адміністрації від 15 квітня 2020 року, інформації відділу роботи із зверненнями громадян апарату Київської обласної державної адміністрації від 15 квітня 2020 року.

В ході перевірки інформації, наданої відділом роботи із зверненнями громадян апарату Київської обласної державної адміністрації від 15 квітня 2020 року, робочою групою встановлено порушення Департаментом вимог Закону України «Про звернення громадян». Робочою групою встановлено, що на виконанні Департаменту у 1 кварталі 2020 року перебувало 19 документів (завдань) строкового та періодичного виконання. За результатами щоденного моніторингу контрольних документів, встановлено, що Департаментом в установлені строки виконано лише 6 завдань. Так, 13 контрольних документів виконано з порушенням встановлених строків виконання.

В доповідній записці секретаря Київської обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій зазначено про невиконання Департаментом розпоряджень тимчасово виконуючого обов`язки голови Київської обласної державної адміністрації від 12 березня 2020 року № 138 «Про запобігання поширенню на території Київської області коронавірусу СОVID-19», від 17 березня 2020 року № 149 «Про запобігання поширенню на території Київської області гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 06.04.2020 №183 «Про запобігання поширенню на території Київської області гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також Протоколів засідань Київської обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій № 2 від 27 лютого 2020 року, № 3 від 10 березня 2020 року, № 4 від 16 березня 2020 року, № 6 від 21 березня 2020 року, № 7 від 26 березня 2020 року, № 8 від 28 березня 2020 року.

За результатами розгляду інформації, робоча група дійшла висновку про неналежне виконання посадових обов`язків, порушення службової дисципліни та Правил внутрішнього службового розпорядку директором Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 .

Враховуючи висновки робочої групи, викладені у «Довідці про результати проведення перевірки інформації, викладеної у доповідній записці секретаря Київської обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 15 квітня 2020 року, інформації відділу контролю апарату Київської обласної державної адміністрації від 15 квітня 2020 року, інформації відділу роботи із зверненнями громадян апарату Київської обласної державної адміністрації від 15 квітня 2020 року» від 22 квітня 2020 року, доповідну записку заступника голови Київської обласної державної адміністрації згідно з розподілом обов`язків Торкунова О.М. від 23 квітня 2020 року, вирішено застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження (Розпорядження № 53-к).

Зазначене дисциплінарне стягнення позивачем оскаржено не було.

Разом з тим, у доповідній записці заступника голови Київської облдержадміністрації Торкунова О.М. встановлено невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді, та запропоновано звільнити ОСОБА_1 з посади до закінчення строку випробовування на підставі пункту 2 частини 1 статті 87 Закону України.

Розпорядженням від 24.04.2020 № 54-к, позивача повідомлено про звільнення з 04.05.2020 року з посади директора департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації на підставі пункту 2 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», у зв`язку із встановленням невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування.

В подальшому, у зв`язку із перебуванням позивача на лікарняному, дату звільнення змінено на 13.05.2020 (розпорядження № 64-к від 27.05.2020).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про наступне.

Спеціальним законодавчим актом, який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, є Закон України «Про державну службу».

Статтею 5 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон України №889) встановлено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Крім того, частиною 2 статті 5 Закону України визначено, що відносини, які виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються саме Законом України «По державну службу». Норми законодавства про працю поширюються на державних службовців у частині відносин, не врегульованих Законом України «Про державну службу».

Частиною 1 статті 21 Закону України №889 встановлено, що вступ на державну службу здійснюється шляхом призначення громадянина України на посаду державної служби за результатами конкурсу.

Статтею 31 Закону України №889 встановлено, що на посаду державної служби призначається переможець конкурсу.

Частиною 2 статті 35 Закону України «Про державну службу» законодавцем встановлено імперативну норму, відповідно до якої, при призначенні особи на посаду державної служби вперше встановлення випробування є обов`язковим.

Чинним законодавством про державну службу закріплено, що строк випробування, який встановлюється особі, що вперше призначається на посаду державної служби, може встановлюватися від одного до шести місяців.

У разі незгоди особи з рішенням про встановлення випробування вона вважається такою, що відмовилася від зайняття посади державної служби. У такому разі застосовується право суб`єкта призначення на повторне визначення переможця конкурсу.

Отже, встановлення для позивача випробувального терміну прямо передбачено Законом, а тому дії відповідача в цій частині є правомірними. Крім того, як встановлено судом, позивач знав про встановлення випробування, власноручно написав заяву про прийняття на роботу із випробувальним терміном та заперечень чи відмов не висловлював.

У відповідності до частини 6 статті 35 Закону України №889 суб`єкт призначення має право звільнити державного службовця з посади до закінчення строку випробування у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді на підставі пункту 2 частини першої статті 87 цього Закону.

Приписами пункту другого частини першої статті 87 Закону України №889 обумовлено, що підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування.

Стосовно доводів позивача щодо відсутності повноважень робочої групи та характеру перевірки, проведеної на підставі розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки голови Київської облдержадміністрації від 17 квітня 2020 року № 199 «Про утворення робочої групи з проведення перевірки інформації», суд зазначає наступне.

Думка позивача стосовно того, що перевірка робочої групи мала характер дисциплінарного провадження, має характер суб`єктивного припущення та не заслуговує на увагу, оскільки наведене не відноситься до предмету доказування у цій справі.

В даному випадку спір стосується надання оцінки повноти, якості та своєчасності виконання державним службовцем під час випробувального строку поставлених суб`єктом призначення завдань.

Припинення державної служби за результатами випробування не можна визнати таким, що провадиться за вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, оскільки державний службовець при призначенні на посаду, даючи згоду на випробування, фактично дає згоду і на можливість розірвання з ним трудового договору, якщо протягом строку випробування буде встановлено невідповідність його посаді на яку його прийнято.

Термін «невідповідність» означає, що підставою для звільнення не може бути порушення службової дисципліни. За такі порушення державний службовець може бути звільнений на підставі відповідних норм Закону №889, а не за результатами випробування.

Отже, підставою для припинення державної служби за результатами випробування може бути тільки невідповідність державного службовця посаді, на яку він прийнятий.

З цього приводу суд зазначає, що в період випробувального терміну суб`єкт призначення з`ясовує професійні та ділові якості працівника, його здатності виконувати якісно і сумлінно свої обов`язки. У разі якщо роботодавець в період випробування працівника прийде до негативного висновку щодо відповідності працівника роботі, яка йому доручається, він має право його звільнити з причини незадовільного результату випробування. Суб`єкт призначення має право самостійно визначати, чи відповідає працівник посаді, на яку його призначено.

Проте, припинення державної служби на підставі пункту 2 частини 1 статті 87 (з урахуванням приписів статті 35) Закону України № 889 має відбуватися за наступних умов: 1) встановлення суб`єктом призначення невідповідності державного службовця займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі; 2) письмове попередження державного службовця про звільнення за сім календарних днів; 3) звільнення проводиться протягом строку випробування.

Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд у постанові від 05.12.2019 у справі №522/3864/18, у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 808/2842/17 та постанові від 22 січня 2020 року у справі № 823/3540/14.

В даному випадку у судовому засіданні встановлено, що відповідачем були виконані усі умови, встановлені законодавством. Письмове попередження у зв`язку із неможливістю особистого його вручення, було направлено на адреси департаменту охорони здоров`я, місця фактичного проживання та місця реєстрації позивача, про що свідчать копії фіскальних чеків Укрпошти. До того ж, в судовому засіданні позивач зазначив, що про своє звільнення він дізнався 27.04.2020, тобто за сім днів до визначеної в розпорядженні дати звільнення.

Крім того, суд зазначає, що протягом випробування позивач повинен своєчасно, якісно і в повному обсязі виконувати обов`язки, визначені Положенням про департамент, посадовою інструкцією, виконувати інші накази, розпорядження та доручення з метою доведення своєї відповідності займаній посаді.

При цьому чинним законодавством не передбачений обов`язок суб`єкта призначення складати окремий індивідуальний план-завдання на час випробування та документально фіксувати невідповідність державного службовця займаній посаді, встановленої під час випробування.

Оскільки позивач погодився із встановленням йому випробувального строку, він усвідомлював та передбачав наслідки випробування, зокрема, звуження його гарантій щодо проходження державної служби та наявність у суб`єкта призначення повноважень щодо оцінки діяльності державного службовця протягом строку випробування за внутрішнім переконанням.

Питання про відповідність чи невідповідність державного службовця обумовленій роботі, оцінку його професійних та ділових якостей дає виключно суб`єкт призначення та не може вирішуватись судом.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного суду від 29 березня 2018 року по справі №381/4968/16-ц.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо не погодження звільнення позивача з Міністерством охорони здоров`я України, судом встановлено, що звільнення погоджено листом Міністерства охорони здоров`я України від 28 квітня 2020 року № 1 1.3-14/11445/2-20, який приєднаний до матеріалів справи.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність кожного конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, відповідно ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, у яких обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено наявними в матеріалах справи доказами правомірність свої дій та спірного розпорядження.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 08 липня 2020 р.