Справа № 804/9206/15
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2020 року Справа № 804/9206/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, -
23 липня 2015 року публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінаті м. Ф.Е. Дзержинського" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпропетровської митниці ДФС, в якій просило:
визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600090/1 від 21.01.2015 року.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського до Дніпропетровської митниці були подані всі необхідні документи для його митного оформлення за ціною договору. Проте, відповідачем безпідставно, в порушення норм чинного законодавства, були видані картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України та прийняте рішення про коригування митної вартості товару.
Позивач не погоджується із винесеним рішенням та карткою відмови, що і стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою суду від 24 липня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 12.08.2015 року о 09 годині 40 хвилин.
12 серпня 2015 року на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення проти позову, в яких останній зазначив, що за результатами проведеної перевірки документів, наданих позивачем під час митного оформлення товарів встановлено невідповідність в наданих документах та неможливість проведення обчислення формування ціни товару на заявленому рівні згідно наданих документів, у зв`язку з чим відповідачем було прийняті оскаржувані рішення. При цьому, при їх прийнятті посадові особи відповідача діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. На підставі викладеного відповідач вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року адміністративний позов ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" було задоволено та вирішено:
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС - залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року у справі №804/9206/15 - без змін.
Постановою Верховного Суду від 05 грудня 2019 року касаційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС задоволено частково, Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи №804/9206/15 від 27 січня 2020 року визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою суду від 03 лютого 2020 року суд прийняв до свого провадження адміністративну справу №804/9206/15 та призначив підготовче засідання на 18 лютого 2020 року о 09:00.
18 лютого 2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що оскаржуване рішення та картка відмови прийнята у зв`язку з виявленими під час митного оформлення ризиками, оскільки заявлена митна вартість товару нижча, ніж при попередньому митному оформленні такого товару; надана декларантом копія декларації подана без перекладу всупереч ст. 254 МК України; наявні сумніви щодо поставки оцінюваного товару безпосередньо від компанії «Kumas Manyezit Sanayi F.S.».
До документів митного оформлення позивачем наданий прайс-лист від 20.11.2014, який не містить жодної інформації щодо умов поставки товару, відповідно до якого вартість товару складає 1 240,00 дол. США.
Враховуючи зазначені недоліки відповідач запропонував позивачу надати додаткові документи щодо підтвердження заявленої митної вартості товару, однак декларант відмовився надати будь-які інші документи, що підтверджується листом від 21.01.2015 № 062Д/124.
Суд допустив процесуальне правонаступництво у справі та замінив позивача з публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінаті імені Ф.Е. Дзержинського" на публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат», а також відповідача з Дніпропетровської митниці ДФС на Дніпровську митницю Держмитслужби.
В судове засідання 16 червня 2020 року представники сторін не прибули, звернулися до суду із клопотаннями про розгляд справи у письмовому провадженні.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищевказане, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» - позивач, 21 січня 2015 року звернулося до відповідача з приводу митного оформлення товару: невипалена цегла, інша, призначена для обкладення ковшу марки KUMAL 7 CER у кількості 10,930 тон. вартістю 1240,00 дол. США/т, який надійшов від компанії «Kumas Manyezit Sanayi A.S.», м. Кютахья, Туреччина.
Зазначений товар надійшов на адресу позивача на підставі зовнішньоекономічного контракту від 24.11.2014 р. № 14-1962-12, сторонами якого є компанія «Kumas Manyezit Sanayi A.S.», Туреччина (продавець) та ПАТ «ДМК ім. Дзержинського» (покупець) та заявлений до митного оформлення шляхом подання митної декларації № 110010000/2014/020087.
Митна вартість товару заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МК України, а саме: 1 240,00 дол. США/т.
Відповідно до контракту умовами поставки товару є DAP ст. Правда Придніпровської залізниці.
Термін "поставка в пункті" - DAP означає, що продавець виконав своє зобов`язання по постачанню, коли він надав покупцеві товар, готовий до розвантаження з транспортного засобу, що прибув в узгоджене місце призначення. Продавець несе всі ризики, пов`язані з доставкою товару в узгоджене місце призначення. Продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності або сплачувати імпортні мита при ввезенні товару. Даний термін може застосовуватися при поставках будь-яким видом транспорту.
Тож за умовами поставки всі витрати повинні бути включені у вартість товару за контрактом.
В результаті проведеного відповідно до ст. 54 МК України контролю правильності заявленої митної вартості товару відповідачем було встановлено, що документи, подані відповідно до п. 2 ст. 53 МК України, що підтверджують митну вартість, не містять достатньої інформації, необхідної для визначення числових значень складових митної вартості.
Також, до документів митного оформлення позивачем наданий прайс-лист від 20.11.2014, який не містить жодної інформації щодо умов поставки товару, відповідно до якого вартість товару складає 1 240 дол. США.
За умовами поставки DAP транспортні витрати покладаються на продавця товару (тобто включені у контракту ціну товару), а за умовами поставки FOB продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження (в даному випадку Стамбул). Отже, за умовами поставки FOB транспортні витрати покладаються на покупця товару та обраховуються окремо.
Крім того, у коносаменті зазначено: фрахт буде оплачено «Оленич Груп».
Зазначені документи викликали у відповідача обґрунтовані сумніви щодо умов поставки товару та достовірності наданих позивачем при здійсненні митного оформлення документів.
Відомості щодо перевізника REALITE Intertrade Corporation, Commonwealth of Dominika, яким наданий рахунок на перевезення, відсутні в документах наданих до митного оформлення.
Таким чином, інформація щодо різних умов поставки, оплати фрахту ТОВ «Оленич Груп», виставлення рахунку на оплату компанією REALITE Intertrade Corporation та зазначення в цьому рахунку платником компанію «Kumas Manyezit Sanayi A.S.», ненадання документів щодо правовідносин між цими сторонами перевезення унеможливили обчислення транспортної складової та викликали обґрунтовані сумніви, що транспортні витрати включені у ціну контракту.
По-третє, декларація країни експорту від 22.12.2014 р. № 14343100ЕХ255776 у порушення вимог ст.254 МК України надана без перекладу.
Надана позивачем декларація країни експорту від 22.12.2014 № 14343100ЕХ255776 у гр. 46 містить відомості щодо статистичної вартості імпортованого товару 288466,99 дол. США.
Розрахована вартість імпортованої партії товару складає 308 968,99 дол. США (273,360 х 75 + 288466,99), що не відповідає відомостям зазначеним у гр.22 декларації країни експорту від 22.12.2014 № 14343100ЕХ255776, в якій вартість товару зазначено у сумі 301 200,44 дол. США.
Крім того, фактурна вартість вища ніж митна вартість, зазначена в декларації.
Відповідно до заяви позивача, що викладена у листі від 19.01.2015 № 062Д/110, підтвердження транспортної складової територією України неможливе, тому з урахуванням умов постачання DAP Дніпродзержинськ відповідно до п.10 ст. 58 МК України вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість.
Відповідно п. 10 ст. 58 МК України складовими митної вартості є, в тому числі, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.
За відомостями залізничних накладних платником за залізничне перевезення територією України є УТЛЦ. Угод щодо відшкодування вартості перевезення продавцем "Kumas Manyezit Sanayi A.S." зазначеному платнику до митного оформлення не надано.
Таким чином, у відповідача виникли сумніви у повноті врахування транспортної складової у заявленій декларантом митній вартості товару.
Згідно із п.п. 2, 3 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Враховуючи вищезазначені розбіжності та невідповідності наданих документів, відповідач надіслав до позивача вимогу, якою зобов`язав протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
виписку з бухгалтерської документації;
транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість основних складових товарів.
відповідно до ст.254 МКУ переклад копії митної декларації країни відправлення.
Пунктом 6 ст. 53 МК України передбачено, що декларант, або уповноважена ним особа, за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Оскільки були наявні сумніви щодо поставки оцінюваного товару безпосередньо від виробника "Kumas Manyezit Sanayi A.S.", декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту).
Позивача також повідомлено, що пунктом 6. ст.53 МК України передбачено його право за власним бажанням подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.
Однак, позивач відмовився надати будь-які інші документи, що підтверджується листом від 21.01.2015 № 062Д/124.
У зв`язку з відмовою надання додаткових документів, у відповідача не було можливості застосувати митну вартість, заявлену позивачем.
Відповідно до п. п. 6.2 та 6.3 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у разі, якщо:
заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів;
невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару;
неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 МКУ;
відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
У зв`язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпропетровської митниці було розглянуто можливість застосування наступних методів визначення митної вартості.
Консультацію щодо застосування методів визначення митної вартості та обмін наявною інформацією стосовно митної вартості імпортованого товару за умови додержання вимог щодо її конфіденційності з декларантом проведено.
Для проведення коригування митної вартості товару у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних товарів (ст. 59 МК України), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Відповідно до п. 3 ст. 337 МК України відповідачем проведено контроль співставлення - порівняння даних, які містяться в митній декларації та інших документах, поданих для митного оформлення з даними електронного рахунку до МД від 22.09.2014 (ІМ40) 700100000/2014/8376 та від 19.11.2014 № 700100000/2014/9858. Рівень заявленої декларантом митної вартості невипалена цегла KUMAL 7 CER 35/0 торгової марки Kumas 1240,00 дол. США/т нижчий, ніж вартість операції за електронними рахунками до МД від 22.09.2014 (ІМ40) 700100000/2014/8376 та від 19.11.2014 № 700100000/2014/9858 за ціною договору (контракту) невипаленої цегли KUMAL 7 CER KD-4 цієї ж торгової марки, що імпортована на співставних умовах - 1394 EUR/T, що за кросс-курсом на дату митного оформлення складає 1617,70 дол. США/т.
За хімічним складом використаний для порівняння товар «невипалена цегла KUMAL 7 CER KD-4» відрізняється від оцінюваного наявністю у складі домішки ТіО2.
Відповідно до п. 3 ст.60 МК України для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховується якість товарів, наявність торгової марки та репутація на ринку.
Порівнювані товари вироблено одним і тим самим виробником під торговою маркою Kumas.
Оскільки товар, що використовується для порівняння містить дещо інший хімічний склад, відповідно до вимог п.5 ст. 60 МК України використана для порівняння вартість операції з подібними товарами скоригована з урахуванням зазначених розбіжностей у хімічному складі.
Відповідно до ст. 60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.
Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.
Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.
У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.
У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.
Підставою для оформлення картки відмови стало прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товару та відповідно неможливість здійснення митного оформлення товару за заявленою позивачем митною вартістю.
Відповідно до ст. 256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Відповідно до п. 7 ст. 55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.
Позивач скористався своїм правом та товар було випущено у вільний обіг під обрані гарантійні зобов`язання.
Під час дії гарантійних зобов`язань позивачем до Дніпропетровської митниці направлено лист від 24.02.15 № 062Д/442, яким надано додатковий документ - висновок ТПП від 12.02.2015 № ГО-384. Інших документів за сформованим посадовою особою митниці переліком не надавалось.
За результатами розгляду цього документу відповідач листом від 02.03.2015 № 545/10/04-50-25-2 проінформував позивача про відсутність підстав для перегляду Рішення про коригування митної вартості від 21.01.2015 № 110010000/2015/600090/1.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У зв`язку з цим суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник