Справа № 331/1464/20
Суддя: Жукова О. Є.
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 331/1464/20
Провадження № 2-а /331/56/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Жукової О.Є.

за участю секретаря : Качан К.К.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Товалюк Маргарити Геннадіївни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 13.04.2020 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Товалюк Маргарити Геннадіївни серії ЕАк № 2341627 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП від 04.04.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він Правил дорожнього руху не порушував, при здійсненні вимірювання швидкості працівник поліції використав прилад невідомої моделі , який вважається не повіреним, крім того зазначив, що 275 км траси М-18 знаходжиться за межами населеного пункту , а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП .

Ухвалою судді Жовтневого районного м. Запоріжжя від 16 квітня 2020 року провадження по справі відкрито.

04 травня 2020 року відповідач інспектора 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Товалюк М.Г. надав суду відзив на позов, в якому в його задоволенні просив відмовити з тих підстав, що за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 ТС № 000571 було виявлено порушення Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

В судове засідання позивач , представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції Україниналежним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явились , у зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 205, ч.3 ст. 268 КАС України справу розглянуто у їх відсутність.

Відповідач інспектор 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Товалюк М.Г. в наданому відзиві просила справу розглядати у її відсутність.

У відповідності до вимог ч. 9 ст. 205 КАС України , оскільки всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд розглянув справу у письмовому провадженні .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.04.2020 року серії ЕАК № 2341627, винесеною інспектором 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції Товалюк М.Г. до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП України.

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 04.04.2020 року в с. Михайлівка на 275 км траси М-18 , керуючи транспортним засобом KIA CEED , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевищив встановлені межі швидкості в населеному пункті більше ніж на 20 км/г , а саме рухався зі швидкістю 89 км/г (вимір здійснено приладом ТС000571 , чим порушив вимоги п.12.4 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР, а саме, за перевищення швидкості в межах населеного пункту.

В матеріалах справи наявний фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 №ТС000571, а також відеозапис , на яких зафіксовано, що транспортний засіб KIA CEED , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався з перевищенням дозволеної швидкості на 39 км, тобто зі швидкістю 89 км/год.

При цьому, суд враховує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17944, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 24.12.2019 та чинного до 24.12.2020, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС000571, є придатним до застосування.

Отже, лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Таким чином, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

При цьому, суд відхиляє доводи позивача, що оскаржувана постанова не містить посилання на технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозапис та фотофіксація, оскільки з даної постанови чітко вбачається, що швидкість вимірювалась приладом TruCam №ТС000571.

Крім того, суд зауважує, що як вбачається з роздруківки фотознімка здійсненого приладом TruCam LTI20/20 та відео , на них зафіксовано автомобіль позивача та встановлено, що даний автомобіль рухався зі швидкістю 89 км/год.

Також, суд зауважує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оспорював його вчинення , крім того , на наданому суду диску наявний фотознімок із приладу TruCam LT1 20/20 (серійний номер ТС000571), на якому зафіксовано, що позивач рухався саме в с. Михайлівка на 275 км траси М-18 , що спростовує доводи позивача , що він рухався поза межами населеного пункту.

Враховуючи вищезазначене , суд приходить до висновку, що відповідачем було надано належні докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Статтею 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема, за частиною 1 ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч.2 ст.222 КУпАП).

Отже, працівники органів Національної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Тому, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, є саме Департамент патрульної поліції Національної поліції України .

Керуючись ст.ст. 77,205, 241 , 268,271, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Товалюк Маргарити Геннадіївни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк щодо апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

На підставі ч.2 ст. 271 КАС України копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя: О.Є. Жукова

01.07.2020