Справа № 480/415/20
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2020 р. Справа № 480/415/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Високос Я.С.
представника позивача Боровко Р.М., представника відповідача Непийпа Р.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування рішення, -
Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що спірне рішення винесене суб`єктом владних повноважень, яке не має відповідних повноважень, враховуючи те, що таке рішення повинно бути прийнято саме ГУ ДПС в Сумській області, а не відокремленим структурним підрозділом за підписом начальником управління у м.Сумах ГУ ДПС у Сумській області. Крім того, зазначає, що позивачем було подано скаргу до ГУ ДПС в Сумській області, а не до ДПС України, враховуючи те, що скарга повинна бути подана до органу доходів і зборів вищого рівня, що в даному випадку по відношенню до структурного підрозділу є ГУ ДПС в Сумській області. Оскільки вмотивованого рішення за скаргою в порядку адміністративного оскарження не було прийнято, на думку позивача, скарга вважається задоволеною в повному обсязі. Крім того, зазначає, що відповідачем застосовано штраф та пеню за період з 2012 по 2016, коли позивач вже не мала статусу ФОП та здійснила реєстрацію припинення підприємницької діяльності. Позивач 19.04.2016 здійснила оплату заборгованості з ЄСВ в сумі 2268,99 грн., що було нараховано за 2011 р. Разом із тим, про наявність такої заборгованості за 2011-2012р.р. не знала, оскільки з 28.07.2011 припинено підприємницька діяльність позивача. Просить врахувати факт того, що Управління ПФУ у м.Сумах 31.05.2012 стягнуло в судовому порядку заборгованість з ЄСВ за 2011 р. в сумі 125,40 грн., а не 2268,99 грн., і рішенням суду позов було задоволено частково та стягнуто з позивача 62,70 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити в повному обсязі, звертав увагу на те, що представник відповідача не є уповноваженим представником податкового органу.
Представник ГУ ДПС в Сумській області проти позовних вимог заперечував, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що при винесенні спірних рішень податковим органом було застосовані штрафні санкції та нарахована пеня у зв`язку із порушення строків сплати заборгованості, яка виникла за період, коли позивач перебувала на обліку в УПФУ у м.Сумах. Зазначає, що дана заборгованість обліковувалася в органах пенсійного фонду Сума заборгованості, за несвоєчасну сплату якої були застосовані штрафні санкції та нарахована пеня, була передана з обліку УПФУ в м.Суми, на обліку в якому знаходилася позивач до внесення змін до законодавства, що регулювало порядок нарахування та сплати внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Після погашення суми боргу, податковим органом встановлено відповідне порушення граничних строків сплати суми боргу, а тому нараховано штраф та пеня, на які строки застосування не розповсюджуються. Рішення підписано уповноваженою особою, якій згідно наказу керівника ГУ ДПС в Сумській області надано право виносити рішення про застосування штрафів та пені за порушення норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Скарга, яка подана була подана в порядку адміністративного оскарження була подана до неналежного органу, оскільки такі скарги позивач повинна подавати до ДФС України, як до органу вищого рівня. Зазначає, що згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» погодження із Пенсійним Фондом повинно бути не рішення, а відповідний Порядок, на підставі якого застосовується штраф та нараховується пеня.
Стосовно посилання представника позивача на те, що документи надані не уповноваженим представником податкового органу, а тому вважає, що відзив не подано на адміністративний позов без поважних причин, у відповідності до ч.4 ст. 159 КАС України просить суд кваліфікувати як визнання позову, суд вважає за необхідне зазначити, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, крім іншого, офіційне з`ясування всіх обставин у справі. В даному випадку, відзив було подано представником відповідача, на який представником позивача надано відповідну відповідь на відзив. Стосовно відсутності повноважень у представника відповідача представляти інтереси податкового органу, суд зазначає, що повноваження щодо само представництва представника підтверджуються відповідними документами, зокрема, наказом від 27.01.2020 про переведення на посаду представника до управління правового забезпечення, посадовою інструкцією старшого державного ревізора-інспектора, довіреністю на ім`я представника, наказом від 20.12.2019 №718 «Про затвердження Положення про управління правового забезпечення ГУ ДПС в Сумській області», Положенням про ГУ ДПС в Сумській області у редакції наказу ДПС України від 12.02.2020 №81.
Ухвалою суду від 31.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, ухвалою суду від 12.03.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження, ухвалою суду від 26.05.2020 закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечував.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, судом враховується наступне.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. N 2464-VI (далі - Закон) визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5, 7, 8, 13 ст. 9 Закону єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.
Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
В силу п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.
Аналогічні норми визначені Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. N 449.
Згідно з ч. 11 ст. 9 Закону у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
З огляду на зміст п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону недоїмка сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
На підставі п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Рішенням, яке було винесене начальником управління у м.Сумах ГУ ДПС у Сумській області, від 12.12.2019 № застосовані штрафні санкцій в розмірі 226,90 грн. (за період з 21.01.2012 по 19.04.2016) та нараховано пеню в розмірі 2731,48 грн. (а.с.12)

Як вбачається із розрахунку штрафної санкції та пені, наданої представником відповідача, та міститься в матеріалах справи, податковим органом було застосовано штрафні санкції в розмірі 10% та в розмірі відповідної кількості днів прострочення сплати боргу.

Стосовно нарахованої штрафної санкції в розрахунку зазначається, що 6,27 грн. штрафних санкцій застосовано за сплату 20.01.2012 боргу в сумі 62,7 грн. за період з 21.01.2012 по 19.04.2016 (порушено 1551 днів з дня граничного строку сплати); 214,36 грн. штрафних санкцій застосовано за сплату 02.01.2013 боргу в сумі 2143,60 грн. за період з 03.01.2013 по 19.04.2016 (порушено 1203 днів з дня граничного строку сплати); 6,27 грн. штрафних санкцій застосовано за сплату 20.01.2012 боргу в сумі 62,7 грн за період з 21.01.2012 по 23.06.2014 (порушено 885 днів з дня граничного строку сплати).

Стосовно нарахованої пені в розрахунку зазначається, що 2578,74 грн. нарахована пеня за період з 03.01.2013 по 19.04.2016 за сплату 20.01.2012 боргу, що виник в період з 03.01.2013 по 19.04.2016; 97,25 грн. нарахована пеня за період з 21.01.2012-19.04.2016 за сплату 20.01.2012 боргу, що виник в період з 21.01.2012-19.04.2016; 55,49 грн. нарахована пеня за період з 21.01.2012-23.06.2014 за сплату 20.01.20 по 12.01.2012 боргу, що виник в період з 21.01.2012 по 23.06.2014.

Таким чином, суми штрафних санкції та пені застосовано до позивача податковим органом за недоїмку, яка виникла станом на 21.01.2012. Дана сума боргу виникла в період, коли позивач перебувала на обліку в УПФУ в м.Суми, яке на той період здійснювало облік внесків, що підтверджується матеріалами справи.

Так, згідно листа УПФУ в м.Сумах від 23.06.2015 №12035/02-09 позивача було повідомлено про те, що станом на 01.06.2015 вона має заборгованість в розмірі 2268,99 грн., стягнення якого перебуває на виконанні в Державній виконавчій службі.

В листі від 10.02.2016 №511В УПФУ в м.Сумах повідомило позивача про те, що 22.03.2012 позивач самостійно задекларувала зобов`язання за січень серпень 2011 на загальну суму 501,60 грн. (62,70 грн. щомісяця). 16.11.2012 УПФУ в м.Сумах було донараховано 2143,59 грн. за січень - серпень 2011р та сформовано вимогу про сплату боргу від 16.11.2012 №Ф978/2, яка була отримана особисто позивачем 21.11.2012. Після адміністративного оскарження вимога про сплату боргу від 16.11.2012 №Ф978/2 залишена без змін. 23.01.2013 позивачем самостійно задекларовано зобов`язань зі сплати єдиного внеску за 2012 в сумі 0 грн. За період з 01.01.2011 по 30.09.2013 позивачем було сплачено по 62,70 грн. 16.02.2011, 15.03.2011, 07.04.2011, 11.05.2011, 16.06.2011, 01.07.2011 на загальну суму 376,20 грн. Таким чином станом на 01.10.2013 позивач мала заборгованість в сумі 2268,99 грн. (в т.ч. за лютий 2011р. на суму 276,86 грн., за березень 2011 326,53 грн., за квітень серпень 2011 окремо по кожному місцю в сумі ). Також даним листом повідомлено позивача, що сума заборгованості в розмірі 2268,99 передана на облік до органу Міністерства доходів і зборів. При розгляді справи судом було запропоновано позивачу надати докази на спростування офіційної інформації УПФУ в м.Суми про наявність боргу, яка була донарахована УПФУ в м.Суми згідно сформованої вимоги вимоги про сплату боргу від 16.11.2012 №Ф978/2, яку позивач не тільки отримала, а і оскаржила в адміністративному порядку, і яку в подальшому сама і сплатила, представник позивача зазначив, що такі докази відсутні, жодні докази не надані.

Підстави у суду в межах даної справи для неврахування доказів відсутні, а саме офіційної інформації УПФУ в м.Суми у суду, викладені в листі від 23.06.2015, 10.02.2016, які були надані позивачу на її письмові звернення, і долучені до матеріалів справи разом із позовом.

Посилання позивача на те, що сума 2268,99 грн. не була заявлена до стягнення в судовому порядку в межах справи 2а-1870/5033/12, а тому боргу не існувало, спростовується інформацією УПФУ в м.Сумах про перебування такої суми, що нарахована згідно вимоги про сплату боргу від 16.11.2012 №Ф978/2, яка була отримана особисто позивачем 21.11.2012, на примусовому виконанні в Державній виконавчій службі.

Крім того, при розгляді справи № 2а-1870/5033/12, на яку посилається позивач, предметом спору була заборгованість позивача за січень-лютий 2011р. на загальну суму 125,40 грн., стягнуто в судовому порядку в межах зазначеної справи 62,70 грн., в решті відмовлено у зв`язку із тим, що позивач сплатила решту суму боргу.

Таким чином предметом розгляду справи №2а-1870/5033/12 не було заявлено до стягнення суму боргу за січень серпень 2011р., як помилково вважає позивач. Сума боргу в розмірі 2268,99 визначена УПФУ в м.Суми вимогою про сплату боргу від 16.11.2012 №Ф978/2, яку позивач отримала особисто, вимога перебувала на виконанні в ДВС, про що позивач повідомлена УПФУ в м.Суми належним чином, в подальшому така заборгованість була сплачена, при цьому із порушенням строків сплати.

Зважаючи на наявність боргу у позивача, який обліковувався станом на 01.10.2013, в сумі 2268,99 грн., про що зазначено вище, підтверджується матеріалами справи, які надавалися самим позивачем, про наявність боргу, розмір та період недоїмки позивачу було відомо, сума заборгованості була сплачена позивачем не своєчасно (борг за лютий-серпень2011р.) у ГУ ДПС в Сумській області були правові підстави для нарахування пені та штрафних санкцій відповідно до ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" із врахуванням строків сплати такої заборгованості.

Сплата такої заборгованості позивачем, але із порушенням строків, стала підставою для застосування штрафних санкції та нарахована пеня. Слід зазначити, що саме суму 2268,99 грн., про яку зазначено в листі УПФУ в м.Суми від 10.02.2016 і яку передали на облік до податкового органу, і зазначено в розрахунку штрафної санкції, зазначеної відповідачем в загальному розмірі 2269 грн. (62,70+2143,60+62,7) (а.с.110).

Також матеріалами справи спростовуються твердження позивача про те, що податковим органом не надано розрахунку штрафу та пені. Так, до рішення були надані відповідні розрахунки, як щодо штрафу так і пені. Слід зазначити, що сума штрафу та пені обмежується строком сплати позивачем сум боргу, про що до матеріалів справи надані відповідні квитанції. Як зазначив представник позивача кошти позивач сплатила самостійно, отримавши від УПФУ в м.Суми відповідний лист про наявність заборгованості.

Стосовно посилання позивача на те, що відповідач мав застосувати такі штрафні санкції відразу після виникнення підстав для їх застосування, а здійснив їх через значний проміжок часу після виникнення підстав, суд зазначає, що в даному випадку, податковим органом не було порушено жодних норм чинного законодавства при їх застосуванні, враховуючи те, що п.16 ст. 25 Закону передбачено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Стосовно посилання представника позивача на те, що податковим органом штрафні санкції та пеня нараховані в період, коли позивач не мала статусу суб`єкта підприємницької діяльності, суд зазначає наступне.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 12.02.2019 по справі №817/429/16 адміністративне провадження №К/9901/24778/18 державна реєстрація припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності) погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи. Особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, є така фізична особа.

Після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності. Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу річну податкову декларацію за звітний рік, у якому проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Таким чином, Порядок обліку платників податків і зборів, передбачає підстави та процедуру обліку осіб, які припинили підприємницьку діяльність, однак щодо них існують незакінчені спори по зобов`язанням, несплачені зобов`язання.

У випадку з припиненням підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, правовідносини щодо оскарження податкових повідомлень-рішень не є припиненими, тим більше такі правовідносин передбачають правонаступництво - після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності, фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності.

В даному випадку, штрафна санкція та пеня нараховані позивачу за порушення, які були вчинені під час знаходження позивача на обліку, як фізична особа-підприємець в УПФУ в м.Суми та в подальшому на обліку і податковому органі, а строки давності щодо нарахування сум штрафі та пені не застосовуються у відповідності до п.16 ст. 25 Закону. На момент перевірки та винесення спірного рішення позивач має повторно статус суб`єкта підприємницької діяльності, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Так, як підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач з 23.10.2007 по 31.07.2014 мала статус фізичної особи підприємця, перебувала на обліку, як платник внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Суми. В подальшому, 01.03.2018 проведення нова державна реєстрація позивача, як фізичної особи-підприємця.

Відповідачем було застосовані штрафні санкції в розмірі 10%, що відповідає абз.2 ч.2 розділу VII «Фінансові санкції» Інструкції, яка передбачає, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди.

Для платників, зазначених у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, таким періодом є календарний місяць, для платників, зазначених у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції,- календарний квартал.

Стосовно посилання позивача на порушення порядку прийняття спірного рішення, зокрема відсутність погодження Пенсійного фонду, як то передбачено ч. 14 ст. 35 Закону , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 14 ст. 25 Закону про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затв. Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року № 469), зареєстровано в Мінюсті 07 травня 2015 р.

за № 508/26953 ( далі Інструкція), визначено процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів. Даний наказ погоджено, крім інших органів, і Головою правління Пенсійного фонду України Зарудним О.

Таким чином порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом.

Враховуючи зазначене, позивач помилково вважає, що саме рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені повинно погоджуватися із Пенсійним фондом, оскільки ст. 25 Закону передбачає, що погодження Пенсійного фонду передбачено саме для Порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Стосовно відсутності повноважень на підписання спірного рішення начальником управління у м.Сумах ГУ ДПС у Сумській області Курицького Р., суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 7 розділу VII «Фінансові санкції» Інструкції рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених пунктами 2, 3, 5, 6 цього розділу, за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає посадова особа органу доходів і зборів.

Наказом від 08.10.2019 №232 ГУ ДПС в Сумській області начальнику Управління у м.Сумах Куріцькому Р.В. надано право на прийняття рішень про застосовування фінансових санкції до платників єдиного внеску за порушення норм законодавства про єдиний внесок (ч.10, п.п.1,2,7 ч.11 ст.25 Закону №2464-VІ).

Разом із тим, згідно спірного рішення воно було винесено контролюючим органом - ГУ ДПС в Сумській області, про що зазначено у самому рішенні в графі найменування відповідного органу доходів і зборів, місцезнаходження, а саме ГУ ДПС у Сумській області, м.Суми, вул..Іллінська,13, а не Управлінням у м.Сумах ГУ ДПС в Сумській області, Курицький Р ОСОБА_2 є посадовою особою, яка підписала таке рішення згідно наданих повноважень.

Таким чином інформація щодо органу, який виніс рішення, зазначено на самому рішенні, а тому скарга на рішення у відповідності до Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердж. Наказом Міністерства фінансів України 09.12.2015 № 1124, за реєстр. В Міністерстві юстиції України 03 лютого 2016 р. за № 178/28308, повинна була бути подана до ДПС України, про що позивача і було повідомлено в листом від 10.01.2020 №135/адв/18-28-33-01-14 щодо відсутності повноважень розглядати скарги про прийняті рішення, передбачені ч.10, 11 ст. 25 Закону.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, рішення ГУ ДПС в Сумській області № від 12.12.2019 про застосовування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені відповідно до ст. 25 Закону прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, підстави для скасування його в судовому порядку відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування рішення від 12.12.2019 № відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження, передбачений ст. 295 КАС України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено та підписано 03.07.2020.

Суддя С.М. Гелета