Справа № 240/4044/20
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року м. Житомир справа № 240/4044/20

категорія 102090000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зупинення дії рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому, з врахуванням уточненої позовної заяви (а.с.18-19), просить визнати протиправним та скасувати Рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 19.07.2019 на підставі пп. 6-1 п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322, прийнятого Управлінням Державної міграційної служби України в Житомирській області 20.02.2020.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем прийнято рішення, яким скасовано посвідку на тимчасове проживання на підставі пп. 6-1 п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322. Вказує, що припиняються підстави для перебування на території України, якщо після оформлення посвідки з`ясується, що юридичний факт підтверджений/засвідчений відповідним документом, зазначеним у частинах четвертій - сімнадцятій статті 5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", який подавався іноземцем або особою без громадянства для оформлення посвідки, визнано недійсним, скасованим, нікчемним або таким, що не відбувся. Наголосив, що складений відповідачем висновок який може містити відомості на підтвердження вказаної обставини, позивачу не надавався, про його наявність або відсутність йому достеменно невідомо. А тому, вважаючи таке рішення відповідача незаконним, звертається до суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

На офіційну електронну адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування якого зазначив, що 18.02.2020 до відповідача від Житомирського обласного центру зайнятості надійшла інформація, в якій повідомлено про припинення підстав для перебування на території України громадянина Ісламської Республіки Ірану ОСОБА_1 у зв`язку із скасуванням дозволу на застосування праці іноземців №1315 від 28.01.2019. Оскільки скасовано документ, який подавався іноземцем або особою без громадянства для оформлення посвідки, 20.02.2020 управлінням Державної міграційної служби України у Житомирській області прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання.

Відповідно до наказів від 27.04.2020 №01-31В та від 26.05.2020 №01-46В головуючий суддя Шуляк Л.А. в період з 28.04.2020 по 08.05.2020 та в період з 01.06.2020 по 15.06.2020 перебувала у щорічній оплачуваній відпустці.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.07.2019 до УДМС звернувся громадянин Ісламської Республіки Ірану ОСОБА_1 для обміну посвідки на тимчасове проживання.

Підставою для обміну посвідки на тимчасове проживання став дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, виданий Житомирським обласним центром зайнятості від 28.01.2019 №1315.

Позивачу видано посвідку на тимчасове проживання НОМЕР_1 від 19.07.2019 року (а.с.6).

Листом від 18.02.2020 року №582/17-20 Житомирський обласний центр зайнятості повідомив Управління ДМС в Житомирській області про скасування дозволів на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, зокрема, скасовано дозвіл №1315 від 28.01.2019 іноземця ОСОБА_1 .

На підставі вказаного, 20.02.2019 Управлінням ДМС в Житомирській області прийнято рішення №7504, яким скасовано посвідку на тимчасове проживання НОМЕР_1 від 19.07.2019 на підставі пп. 6-1 п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322 (а.с. 5 зворот).

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернення до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, які знаходяться в Україні на законних підставах користуються тими ж правами та свободами, а також несуть такі ж самі обов`язки, що і громадяни України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі - Закон №3773) іноземець - це особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

За змістом частиною 15 статті 4 Закону №3773 іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

При цьому, документами, що засвідчують законність перебування іноземця, особи без громадянства на території України, можуть бути посвідка на постійне проживання та посвідка на тимчасове проживання.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 5-1 Закону №3773 строк дії посвідки на тимчасове проживання для відповідних категорій іноземців та осіб без громадянства становить у випадку, визначеному частиною четвертою статті 4 цього Закону, - строк дії дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства.

Механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання (далі - посвідки) іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання передбачено Порядком оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 322 від 25.04.2018 (далі - Порядок №322).

Судом встановлено, що тимчасова посвідка позивача скасована Управлінням ДМС в Житомирській області на підставі підпункту 6-1 пункту 63 Порядку № 322.

Відповідно п.п. 6-1 п. 63 Порядку № 322 посвідка на тимчасове проживання скасовується територіальним органом або підрозділом ДМС, який її видав, у разі якщо з`ясується, що в іноземця або особи без громадянства припинилися підстави для перебування на території України, або якщо після оформлення посвідки з`ясується, що юридичний факт підтверджений/засвідчений відповідним документом, зазначеним у частинах четвертій - сімнадцятій статті 5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", який подавався іноземцем або особою без громадянства для оформлення посвідки, визнано недійсним, скасованим, нікчемним або таким, що не відбувся.

За приписами п. 64 Порядку № 322 рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Копія рішення про скасування посвідки видається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві або особі без громадянства під розписку або надсилається такій особі і приймаючій стороні рекомендованим листом не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття (п. 65 Порядку № 322).

З матеріалів справи встановлено та не оскаржується сторонами, що відповідно до супровідного листа від 21.02.2020 №1801.4.1-1143/18.1-20 відповідачем, на адресу позивача надіслано копію оскаржуваного рішення (а.с.5).

Оскаржуване рішення прийняте відповідно до підпункту 6-1 пункту 63 Порядку №322 з підстав скасування дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства №1315 від 28.01.2019, тобто документу, зазначеного у частині 4 статті 5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", який подавався позивачем для оформлення посвідки, про що свідчить лист від 18.02.2020 №582/17-20, згідно зі змістом якого Житомирський обласний центр зайнятості повідомив управління Державної міграційної служби України у Житомирській області про скасування дозволів на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, зокрема, і дозволу позивача.

Повноваження територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції щодо скасування дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства передбачені статтею 42-10 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 № 5067-VІ, відповідно до змісту якої передбачено, що територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, має право на скасування виданих дозволів на застосування праці іноземців та осіб без громадянства.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що саме з листа Житомирського обласного центру зайнятості від 18.02.2020 №582/17-20, відповідачем встановлено обставини, які відповідно до положень пп.6-1 п.63 Порядку №322 є підставою для скасування посвідки на тимчасове проживання на території України НОМЕР_1 від 19.07.2019.

При цьому, правомірність дій Житомирського обласного центру зайнятості щодо скасування дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства №1315 від 28.01.2019, виданого позивачу, не є предметом розгляду даної справи.

З огляду на викладене, суд не погоджується з доводами позивача про те, що оскаржуване рішення не має належного обґрунтування, оскільки в ньому вказано законодавчо визначені підстави для його прийняття та надано достатні, достовірні та допустимі докази з урахуванням яких, суд дійшов до висновку, що відповідач при винесенні оскаржуваного рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України). Відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Зважаючи на відмову у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі питання про розподіл судових витрат у даній справі судом не вирішується.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

В задоволенні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . до Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області (вул. Пушкінська, 44, м. Житомир, 10008. РНОКПП/) про визнання протиправним та скасування рішення, зупинення дії рішення - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 06 липня 2020 року.

Суддя Л.А.Шуляк