Справа № 804/18599/14
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Турової О.М.,
суддів: Єфанової О.В., Олійника В.М.,
за участі секретаря судового засідання: Молоданова М.Ю.,
представника відповідача-2: Орловської Л.С.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Дніпро питання про залучення відповідача-3 у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення завданої моральної шкоди,-
17.06.2020 року у підготовче судове засідання представники сторін не з`явилися, про час, дату і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Підготовче судове засідання відкладено на 01.07.2020р. на 14:30год.
01.07.2020 року на електронну адресу суду від Міністерства внутрішніх справ України надійшов відзив на позовну заяву.
У підготовчому судовому засіданні 01.07.2020р. на вирішення поставлено питання щодо залучення до участі у справі, що розглядається, Головного управління Національної поліції у Запорізькі області у якості відповідача-3.
Позивач проти залучення до участі у справі відповідача-3 не заперечував, зазначаючи, що станом на теперішній час Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області перебуває у стані ліквідації, а його функції фактично виконуються саме Головним управлінням Національної поліції у Запорізькі області.
Представник відповідача-2 щодо залучення відповідача-3 заперечувала, зазначаючи, що Головне управління Національної поліції у Запорізькі області не є правонаступником Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області.
Так, зі змісту ст.48 КАС України слідує, що суд зобов`язаний встановлювати належність особи, зазначеної позивачем у якості відповідача, з огляду на те, чи повинна вона відповідати за позовними вимогами, заявленими в адміністративному позові.
При цьому наведеною процесуальною нормою передбачена можливість залучення до участі у справі другого відповідача, якщо суд приходить до висновку, що саме ця особа має відповідати за пред`явленим позовом.
Відповідно до ч.3 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Частиною 4 статті 48 КАС України встановлено, що у разі якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.
Як слідує з матеріалів справи, 31.03.2014р. після проходження кадрової колегії в МВС України ОСОБА_1 був призначений міністром внутрішніх справ України на посаду заступника начальника начальника міліції громадської безпеки ГУ МВС України в Запорізькій області.
27.10.2014р. на підставі наказу МВС України №2239 по особовому складу ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із поставленням на військовий облік) згідно з п.п.1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади» та п.62 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Вищевказаний наказ є предметом оскарження в рамках справи, що розглядається.
На момент виникнення спірних правовідносин був чинний Закон України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року №565-XII.
02 липня 2015 року Верховною Радою України прийнятий Закон України №580-VIІI «Про Національну поліцію», пунктом 1 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено набрання чинності цим законом через три місяці з дня наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17 - 18 розділу XI «Прикінцеві та Перехідні положення» цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; 2) частини сьомої статті 15 та частини п`ятої статті 21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року.
Закон України «Про Національну поліцію» був опублікований в газеті «Голос України» 06.08.2015 року за № 141-142 та набрав чинності 07.11.2015 року.
Враховуючи викладене, пункти 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17- 18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону набрали чинності з 07.08.2015 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015р. №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1, в тому числі утворено Головне управління Національної поліції в Запорізькій області, та ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2, в тому числі ліквідовано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області перебуває у стані припинення, проте не припинено.
Пунктами 8 - 10 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.
Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.
Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.
Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.
Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Частиною першою статті 18 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.
Підпунктом «г» пункту 64 Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114 (в редакції, чинній на день звільнення) передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.
Зважаючи на те, що предмет спору у справі, що розглядається, стосується оскарження незаконного, на думку позивача, звільнення останнього з органів внутрішніх справ та поновлення його на займаній посаді, тобто продовження подальшого проходження позивачем служби, а також враховуючи те, що відповідно до чинного на час розгляду справи законодавства територіальний орган Міністерства внутрішніх справ, в якому працював позивач перебуває в процесі припинення, а знову створеним замість нього з передачею аналогічних функцій територіальним органом Національної поліції є саме Головне управління Національної поліції в Запорізькій області, суд, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи вважає за необхідне залучити до участі у справі, що розглядається, Головне управління Національної поліції у Запорізькі області у якості відповідача-3.
Керуючись статтями 48, 72, 80, 94, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Встановити відповідачу-3 строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача-3.
Згідно з ч.3 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи одночасно з надісланням відзиву до суду.
Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву відповідача-3 для подання відповіді на цей відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.
Встановити відповідачу-3 п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили в порядку приписів статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 03.07.2020р.

Головуючий суддя О.М. Турова

Судді: О.В.Єфанова

В.М.Олійник