Справа № 826/9176/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року м. Київ № 826/9176/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Девілон» (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.04.2018 року, № від 27.04.2018 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що при здійсненні митного оформлення ним було вірно визначено код УКТ ЗЕД ввезеного товару, зокрема М`яка іграшка - Песик подушка, щодо якої виник спір, є одночасно іграшкою та подушкою, функція розваги та гри для дітей відіграє, в даному випадку, першочергову роль і має основну властивість іграшки, а отже класифікується за товарною позицією 9503 00 41 00.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.06.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

24 липня 2018 року відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, просить відмовити у задоволені позову з підстав необґрунтованості, зокрема зазначає, що визначення позивачем товару «М`яка іграшка - Песик подушка» за кодом УКТ ЗЕД за товарною позицією 9503 00 41 00 здійснено позивачем в порушення вимог Закону України «Про митний тариф України».

Суд розглядає дану справу на підставі статті 262 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві проведено документальну невиїзну перевірку дотримання позивачем вимог законодавства України з питань державної митної справи у частині правильності визначення коду 9503 00 41 00 згідно з УКТ ЗЕД, під час декларування «М`яка іграшка - Песик-подушка», який оформлено за митною декларацією від 27.07.2017 року №UA100110/2017/99609, результати якої оформлено актом від 12.04.2018 року №436/26-15-14-06-06/30178883.

Вказаною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог Закону України «Про Митний тариф України» від 19 вересня 2013 року (із змінами та доповненнями), ОПІ 1 та 6, частини 1 та підпункту г) пункту 5 частини 8 статті 257 МКУ, що стосується неправильної класифікації товару, в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати ввізного мита на суму 26 901,76 грн.; пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість на суму 5 380,35 грн.

На підставі виявлених порушень прийняті спірні податкові повідомлення-рішення від 27.04.2018 року: № та №, якими встановлено порушення вимог Закону України «Про митний тариф України» та п.5 ч.8 ст.257 Митного кодексу України в частині неправильної класифікації товарів в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 26 901,76 грн.;п.19.1 ст.190 ПК України, що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 5 380,35 грн. Загальна суму занижених податкових зобов`язань 32 282,11 грн. (у тому числі ввізне мито 26 901,76 грн. та податок на додану вартість 5 380,35 грн.), визначена контролюючим органом на підставі п.11 ч.1 ст.347 МК України, п.54.3 ст.54 ПК України, та згідно п.2 ст.293, п.1 ст.298 МК України та п.1.4 ст.16 ПК України повинна бути сплачена платником податків до Державного бюджету.

Так, перевіркою встановлено, що під час декларування товару «М`яка іграшка - Песик-подушка» за митною декларацією від 27.07.2017 року №UA100110/2017/99609, позивачем здійснено його класифікацію за кодом 9503 00 41 00 згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 0% від митної вартості). При цьому позивач вказує, що ввезений товар - «М`яка іграшка - Песик-подушка», є одночасно іграшкою та подушкою з основною функцією розваги та гри для дітей, що має переважні властивості товару. Під час здійснення митного оформлення позивачем сплачено податок на додану вартість у розмірі 0 відсотків від митної вартості у зв`язку із сертифікатом походження товару загальної форми з кодом товару 9503.

Натомість, з огляду на подані позивачем при митному оформленні товарів документи, відповідач дійшов висновку, що названий товар належить до товарної позиції 9404 УКТ ЗЕД, відтак пільгова ставка податку на додану вартість на нього не розповсюджується, а має застосовуватись ставки податку у розмірі 10 відсотків від бази оподаткування.

Надаючи оцінку обставинам справи суд виходить із наступного.

Згідно статті 67 Митного кодексу України, Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України; в УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів; структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до частини 1 статті 69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

У відповідності до положень частини четвертої вказаної статті, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Положеннями ч.5 ст.69 Митного кодексу України визначено, що під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Частиною 6 ст.69 Митного кодексу України передбачено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до ч.7 ст.69 Митного кодексу України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер (ч.8 ст.69 Митного кодексу України).

Відповідно до Указу Президента України «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів» від 17.05.2002 року №466/2002 (далі - Указ № 466) Україна приєдналась до вказаної системи.

Згідно з пунктом «а» статті 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14.06.1983 року, що є частиною національного законодавства України, кожна Договірна Сторона Конвенції зобов`язується, за виключенням випадків застосування положень (а) даного параграфу, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності даної Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов`язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без будь-яких доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об`єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428 (далі - Порядок №428).

Так, у відповідності до п.3 Порядку №428 УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура).

Згідно із п.6 Порядку №428 пропозиції щодо внесення змін до УКТЗЕД у зв`язку із змінами, що вносяться Всесвітньою митною організацією до Гармонізованої системи, а також Європейським Союзом до Комбінованої номенклатури, надсилаються Держмитслужбою до Мінфіну для їх опрацювання та подання Мінекономрозвитку з метою врахування під час підготовки пропозицій щодо внесення змін до Митного тарифу України.

Відповідно до п.12 Порядку №428 пояснення до УКТЗЕД розробляються та затверджуються Держмитслужбою з урахуванням змін, які вносяться Всесвітньою митною організацією до пояснень до Гармонізованої системи та Європейським Союзом до пояснень до Комбінованої номенклатури. У разі потреби Держмитслужба розробляє пояснення до кодів товарів, що деталізовані на національному рівні.

Так, на час прийняття спірних рішень Пояснення до УКТЗЕД були затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401.

У свою чергу порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) визначено Порядком роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 липня 2012 року за №1085/21397 (далі - Порядок №650).

Так, п. 4 розділу І Порядку №650 передбачено, що згідно з цим Порядком ВМП серед іншого здійснює: контроль правильності класифікації задекларованих або оформлених товарів; проводить контрольні заходи щодо класифікаційної роботи в ПМО, на митних постах, включаючи вибіркові перевірки оформлених митних декларацій; приймає Рішення у складних випадках, визначених статтею 69 Кодексу, за запитами ПМО.

Відповідно до п.1 розділу III Порядку №650 декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу.

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №65 визначено, що посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Згідно з положеннями п.3 розділу ІІІ Порядку №650 рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

У разі коли посадові особи ВМП направлені для виконання службових обов`язків до ПМО чи митного поста, Рішення щодо складного випадку класифікації товару приймається такими посадовими особами без підготовки запиту до ВМП.

У разі самостійного виявлення ВМП порушення правил класифікації товарів під час проведення контролю правильності класифікації товарів, задекларованих у митних деклараціях, поданих до митного оформлення, ВМП вноситься відмітка за допомогою автоматизованої системи митного оформлення (далі - АСМО) про прийняття до виконання відповідної митної формальності щодо проведення контролю правильності класифікації товарів та в разі потреби прийняття Рішення.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Порядку №650 контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних "Класифікаційні рішення" програми "Інспектор 2006" ЄАІС.

При цьому така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів "а" та "б" абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару; перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТ ЗЕД відомостям, наведеним у попередньому рішенні про класифікацію товару згідно з УКТ ЗЕД (далі - ПРК), у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

Як зазначено вище, підставою прийняття спірних рішень про визначення коду товару від є висновки відповідача щодо невірного визначення ТОВ «Девілон» коду товару за УКТЗЕД, який був зазначений у митній декларації від 27.07.2017 року №UA100110/2017/99609, а саме: код УКТЗЕД - .

Так, на думку відповідача, задекларований позивачем товар відповідає коду УКТЗЕД , з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про Митний тариф України" від 19.09.2013, № 584-VII цим Законом встановлюється Митний тариф України. Митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Відповідно до п.1-2 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД (далі-Основні правила), які є Додатком до вказаного Закону, класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

(a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Пунктом 6 Основних правил визначено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Отже, класифікація товарів згідно УКТЗЕД здійснюється за назвами товарних позицій.

При цьому, згідно із пунктом 3 Основних правил у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються (п.4 Основних правил).

Вказана позиція також відображена і в п. 2.1 оглядового листа Вищого адміністративного суду України від 23.04.2008р. № 720/100/13-08 «Про деякі питання практики вирішення справ, пов`язаних із застосуванням митного законодавства (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим адміністративним судом України», в якому вказано, що критеріями розмежування товарних позицій за УКТЗЕД є не тільки матеріал, з якого виготовлений товар, а й функції, що їх виконує товар, спосіб виробництва, зовнішній вигляд тощо.

Отже, при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, його характеристик та призначення.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив про те, що здійснює імпорт та подальшу реалізацію товарів новорічного асортименту та виключно дитячої іграшки. 27.07.2017 року на адресу компанії надійшов вантаж Іграшки дитячі м`яконабивні, при декларуванні даного вантажу для присвоєння коду товару згідно УКТ ЗЕД були використані документи які надійшли з вантажем та пояснення до товарної позиції 9503. Згідно митних документів вся партія товару надійшла як Іграшки дитячі, що додаткового підтверджується сертифікатом походження товару загальної форми, де вказано код товару 9503.

При цьому, митним органом встановлено, що оскільки вся партія товару має всі ознаки іграшок дитячих та призначення їх для гри, та керуючись поясненням до товарної позиції 9503 згідно УКТ ЗЕД, де вказується, що фігурки використовуються дітьми як іграшки, тому їхня функція як предмету для гри переважає над їхньою декоративною цінністю.

Отже, дослідивши вищенаведені інструкції до задекларованого позивачем товару, судом встановлено, що модель відповідного товару «М`яка іграшка - Песик-подушка» складається з окремих комплектуючих частин, які визначаються природою матеріалу чи компонента, його об`ємом, кількістю, масою, вартістю або роллю, функцією, що відіграє цей матеріал чи компонент у використанні товару.

На думку суду, властивості та характеристики вказаного товару свідчать про те, що його використання спрямоване, в першу чергу, для розваги дитини 3-х річного віку.

Суд звертає увагу на те, що в силу положень Основних правил класифікація товару здійснюється з урахуванням загального опису товару та його частин. При цьому, класифікація товару за матеріалом виготовлення здійснюється лише у разі неможливості встановлення товарної позиції товару за його загальним описом.

Таким чином, враховуючи положення Основних правил та Пояснення №401 та оцінюючи в сукупності характеристики зазначеного позивачем у митній декларації від 27.07.2017 року №UA100110/2017/99609 товару, його функціональне призначення та опис його складових частин суд дійшов висновку, що вищевказаний товар належить саме до товарної позиції 9503 та відноситься до підкатегорії 9503 00 41 00.

Під час розгляду справи, позивач, обґрунтовуючи протиправність прийняття спірних рішень, долучив до матеріалів справи експертний висновок Київської ТПП від 24.05.2018 року №706 (а.с.29-36).

Так, у вказаному висновку зазначено про те, що М`яка іграшка - Песик -подушка виготовлена з синтетичної ворсової тканини, являє собою м`яку набивну іграшку для дітей віком від 3-х років у вигляді песика, тулуб песика може розкладатися та відповідає коду 9503 00 41 00 (триколісні велосипеди, самокати, педальні автомобілі та аналогічні іграшки на колесах; лялькові коляски; ляльки; інші іграшки; моделі зменшеного розміру («у масштабі») та аналогічні моделі для розваг, діючи чи недіючі; головоломки різні: іграшки у вигляді тварин або інших істот, крім люде, м`яконабивні.

Дослідивши вказане експертне дослідження, суд дійшов висновку про те, що воно є достатнім доказом у справі, оскільки містить детальну характеристику та конкретний опис функціонального призначення задекларованого позивачем товару, що свідчить про повноту такого дослідження. У зв`язку з цим, суд вважає, що вказаний експертний висновок є належним та допустимим доказом, який підтверджує правильність визначення ТОВ «Девілон» коду задекларованого товару.

Отже, враховуючи вимоги чинного законодавства та здійснюючи правову оцінку матеріалів справи, дійшов висновку про те, що імпортований ТОВ «Девілон» товар відповідає коду УКТЗЕД 9503 00 41 00, а тому висновки відповідача щодо невірного визначення позивачем коду УКТЗЕД є вірними та обґрунтованим.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з твердженнями позивача про необхідність визначення товару за УКТ ЗЕД саме за кодом 9503 00 41 00, у зв`язку з чим оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у м. Києві.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.04.2018 року Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.04.2018 року Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби м. Києва () судовий збір у розмірі 3 524,00 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири грн. 00 коп.).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби м. Києва () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 300,00 (дев`ять тисяч триста грн. 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст.ст.295-297 КАС України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Смолій