Справа № 420/5110/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5110/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 16 червня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 60308327 від 15 жовтня 2019 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною.

22 червня 2020 року ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною був виданий виконавчий напис № 6112 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 36958,08 грн. Жодних документів від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, зокрема постанови про відкриття виконавчого провадження № 60308327 від 15.10.2019 р., позивач не отримувала. Про виконавче провадження № 60308327 позивач дізналась 15 червня 2020 року на підприємстві, де працює (ТОВ «АЛКОЛАЙН»), на адресу якого 06 червня 2020 року, надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27 травня 2020 року у виконавчому провадженні № 60308327. У постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27 травня 2020 року у виконавчому провадженні № 60308327 не вірно зазначене прізвище позивача « ОСОБА_2 », замість « ОСОБА_3 » та не вірно вказана її адреса проживання « АДРЕСА_1 » замість « АДРЕСА_2 ». Позивач вважає постанову про відкриття виконавчого провадження № 60308327 від 15 жовтня 2019 року винесену з порушенням ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавче провадження було відкрито не за місцем проживання, перебування позивача або знаходження її майна з порушенням правил територіальної діяльності, а отже, підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

24 червня 2020 року до суду від відповідача за вх. №ЕП/9545/20 (а.с.35-39) та 30 червня 2020 року за вх.№24861/20 (а.с.105-109) надійшли однакові аз змістом відзиви на позов, у яких відповідач зазначає, що ОСОБА_1 є власником рахунку № НОМЕР_1 та наявних на цьому рахунку грошових коштів, що підтверджується довідкою з ТОВ «Вердикт Капітал». Відповідно, в даному випадку порушення Закону України «Про виконавче провадження» відсутнє, оскільки майно боржника (грошові кошти) перебуває у м. Києві, а відповідно до статті 24 цього Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Приватний виконавець має право приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах. Таким чином, оскільки до відповідача надійшов виконавчий документ у якому зазначено, що місцезнаходження майна боржника у межах виконавчого округу м. Києва, у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно.

25 червня 2020 року за вх. №24509/20 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Таким чином, оскільки сторони та третя особа не з`явились, у зв`язку з відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати дану справу у письмовому провадженні.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 05.10.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною видано виконавчий напис №6112, яким запропоновано стягнути заборгованість з громадянки України, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; яка є боржником за кредитним договором № 490918704 від 24.06.2014 р., укладеним з ПАТ «АЛЬФА БАНК», правонаступником якого є ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підстав договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги 16-01/19/1 від 16.01.2019 року є ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 року по 30.09.2019 року. Сума заборгованості складає 36308,08 грн.

ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» звернулось із заявою №13864183 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатолівни, яка зареєстрована 11.10.2019 року за вхід. №7380, про примусове виконання рішення, а саме виконавчого напису №6112 від 05.10.2019 року, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною, в якій вказано місцезнаходження майна боржника у м. Києві, а саме грошових коштів на рахунку № НОМЕР_1 у ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

15 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатолівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60308327 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 36958,08 гривень на підставі виконавчого напису № 6112 від 05.10.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куба Юлією Володимирівною.

27 травня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатолівною було прийнято постанову ВП №60308327 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. У вказаній постанові зазначено адресу: боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ; стягувача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» - 040523, м.Київ, вул.Кудрявський узвіз, буд.5-Б. Вказаною постановою постановлено звернути стягнення на доходи боржника, що отримує дохід у товариства з обмеженою відповідальністю «АЛКОЛАЙН».

Вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Закону №1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пункт 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Місце виконання рішення визначене положеннями статті 24 Закону №1404-VIII.

Частинами 1 та 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Частиною першою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Частиною третьою статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місце знаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно частини першої статті 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Системний аналіз норм свідчить, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування, роботи боржника, або за місцезнаходженням його майна. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчим округом приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни визначено: м. Київ.

Отже, відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VIII відповідач приймає до виконання виконавчі документи, та, відповідно, відкриває виконавче провадження за місцем проживання, перебування, роботи боржника, яким є м.Київ або у разі наявності майна боржника, місцем знаходження якого є м. Київ.

Як встановлено судом з наявних в матеріалах справи доказів, місцезнаходженням стягувача у виконавчому провадженні № 60308327 - товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІІТАЛ» є: м.Київ, вул.Курявський узвіз, буд.5Б, .

В той же час, боржник у виконавчому провадженні №60308327 ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_3 , отримує дохід у підприємстві, яке розташовані на території м.Одеса: АТ «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО», , адреса: вул.Миколи Боровського, буд.28Б, м.Одеса, 65031.

При цьому суд зазначає, що як у вказаному виконавчому написі, так і у матеріалах виконавчого провадження невірно зазначено прізвище боржника « ОСОБА_4 » (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ), в той час як згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 (а.с.15-16) вбачається прізвище позивача « ОСОБА_3 » (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ).

До суду протягом усього строку розгляду даної адміністративної справи не надано доказів наявності у позивача майна на території міста Києва чи доказів працевлаштування позивача у м.Київ.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові по справі №905/3542/15 від 10.09.2018 року зробив висновок, що безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції, яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Відкинути цю юридичну фікцію, як того вимагає скаржник (пункти 11, 12), у цій справі означало б, що безготівкові кошти є недосяжним для звернення на них стягнення, оскільки слід було б визнати, що вони одночасно всюди і ніде не знаходяться, тобто не мають місцезнаходження, інформація про яке є необхідною при вчиненні виконавчих дій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що місцезнаходженням безготівкових грошових коштів, розміщених на рахунку, відкритому у банківській установі, є місцезнаходження самої банківської установи.

Виходячи з наведеного, суд зазначає, що приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах.

Суд не вважає належним доказом наявності майна позивача на території міста Київ посилання стягувача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у заяві про примусове виконання рішення та листі стягувача від 10.10.2019 року №13864183 (а.с.46) на наявність у ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», який розташований за адресою: вул.Кудрявський узвіз, буд.5Б, м.Київ, 04053, відкритого рахунку № НОМЕР_1 , оскільки доказів наявності на вказаному рахунку грошових коштів ОСОБА_1 відповідачем до суду не надано. Окрім цього, з вказаного листа стягувача вбачається, що такий рахунок відкритий для обліку поточної заборгованості, що свідчить про відсутність на рахунку № НОМЕР_1 грошових коштів позивача.

Отже враховуючи те, що позивач зареєстрована та проживає по АДРЕСА_3 та за відсутності в неї майна в м. Києві, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60308327 від 15.10.2019 року, тобто з порушенням частини другої статті 24 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. згідно платіжного доручення №ПН2939 від 16 червня 2020 року (а.с.8).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 840,80 грн., сплаченого згідно платіжного доручення №ПН2939 від 16 червня 2020 року.

Керуючись ст.ст.205, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 60308327 від 15 жовтня 2019 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн., сплаченого згідно платіжного доручення №ПН2939 від 16 червня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ).

Відповідач приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна (вул.Окіпної Раїси, буд.4А, фо.35А, м.Київ, 02002).

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (вул.Кудрявський узвіз, буд.5-Б, м.Київ, 04053, ).

Суддя О.А. Вовченко