Справа № 580/1452/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Гарань С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року Справа № 580/1452/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Мєзєнцева Є.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Дмитрика С.В.,

представників відповідачів Куліби О.А., Корж О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Прокуратури Черкаської області на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Першої кадрової комісії з атестації прокурорів

регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора,

Другої кадрової комісії з атестації прокурорів

регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора,

прокуратури Черкаської області

про визнання протиправними, скасування актів

та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, прокуратури Черкаської області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати графік складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використан 85;ям комп`ютерної техніки, затвердженого 20.02.2020 Головою першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора Чумаком В. в частині проходження зазначеного іспиту ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора щодо проведення ОСОБА_1 другого етапу атестації - складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки після закінчення робочого часу;

- визнати протиправним та скасувати рішення № 283 від 09.04.2020 другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора про неуспішне проходження начальником відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Черкаської області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

- визнати протиправним та скасувати наказ прокуратури Черкаської області № 123к від 28.04.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Черкаської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 18.05.2020;

- зобов`язати другу кадрову комісію з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора забезпечити (з визначенням дати та часу) проходження ОСОБА_1 другого етапу атестації - складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки у відповідності до вимог Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 221 від 03.10.2019 та правил внутрішнього службового розпорядку органів прокуратури.

05 травня 2020 року позивачем до суду надано заяву про забезпечення позову, в якій він просить зупинити дію наказу прокуратури Черкаської області № 123к від 28.04.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Черкаської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 18 травня 2020 року (підстава: рішення кадрової комісії № 2 від 09.04.2020 № 283) до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Зазначена заява позивача вмотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся з позовом у цій справі.

При цьому, позивач стверджує про наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних ним рішень та дій відповідачів.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 року зазначену заяву позивача було задоволено та вжито заходи забезпечення його позову шляхом зупинення дії наказу Прокуратури Черкаської області № 123к від 28.04.2020 про звільнення позивача з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Черкаської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 18.05.2020 (підстава: рішення кадрової комісії № 2 від 09.04.2020 № 283) до набрання законної сили рішенням суду в цій справі.

Постановляючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до оскаржуваного позивачем у цій справі наказу Прокуратури Черкаської області від 28.04.2020 № 123к з 18.05.2020 його буде звільнено із займаної посади з органів прокуратури, що свідчить про можливість заподіяння шкоди правам та інтересам позивача та може значно ускладнити виконання рішення, ухваленого судом за результатами розгляду позову в цій справі.

При цьому, суд дійшов висновку, що в разі відмови у забезпеченні позову, фактично буде неможливо виконати рішення суду, в разі задоволення вимог позивача.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач - Прокуратура Черкаської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення його позову, наполягаючи на відсутності правових підстав для застосування таких заходів та стверджуючи про відсутність ознак очевидної протиправності спірного наказу про звільнення позивача.

При цьому, апеллянт зазначає, що наказ про звільнення позивача був прийнятий на підставі листа Генеральної прокуратури України і рішення Другої кадрової комісії про те, що він не пройшов успішно атестацію, а також, що у Прокуратури не було іншої альтернативної поведінки, оскільки саме такі наслідки як звільнення з посади законодавцем перебачені в разі, якщо працівник органів прокураури не здобув успішного результату проходження атестації.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову в цій справі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2020 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він стверджує про необґрунтованість доводів апелянта та наполягає на очевидній протиправності наказу про його звільнення, а також істотному ускладненні виконання рішення суду в цій справі, поновленні його порушеного права та ефективного захисту без застосування судом заявлених ним заходів забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 308 КАС України, повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач проходив службу в Прокуратурі Черкаської області на посаді посади начальника відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру.

09.04.2020 Другою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур, створеною наказом Генерального прокурора від 07.02.2020 № 78, прийнято рішення № 283 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

24.04.2020 супровідним листом від 22.04.2020 № 11-244вих20 позивач отримав від прокуратури Черкаської області зазначене рішення № 283 від 09.04.2020.

У вказаному супровідному листі також зазначено, що згідно з підпунктом 2 пункту 19 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» прокурори, які успішно не пройшли атестацію, звільняються з посади прокурора керівником регіональної (обласної) прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано виключний перелік підстав для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, який є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження позивачем не було надано належних і допустимих, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказів та не наведено обґрунтованих доводів, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди його правам та інтересам, унеможливлення їх захисту без вжиття відповідних заходів або ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, а отже, й не доведено наявності будь-яких правових підстав для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення його позову, відповідно до ст. 150 КАС України.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що статтею 235 КЗпП України та нормами КАС України регламентовано спеціальний спосіб захисту права особи на працю у разі визнання судом її звільнення незаконним, а саме поновлення на відповідній посаді з дати звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Тож, доводи позивача про те, що оскаржуваним в цій справі наказом визначено дату його звільнення (18.05.2020) і без застосування судом заходів забезпечення позову в цій справі шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу його буде звільнено із займаної посади, судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки такі доводи не вказують на наявність відповідних правових підстав для задоволення заяви позивача.

Перевірка доводів позивача, наведених у його заяві про забезпечення позову та у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема щодо протиправності рішення Комісії № 283 від 09.04.2020, яке стало підставою для прийняття спірного наказу про його звільнення, відсутності підстав для його звільнення, протиправності такого наказу, фактично призведе до вирішення справи по суті заявлених позовних вимог, що не відповідає завданням та цільовому призначенню інституту вжиття заходів забезпечення позову.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення позову в цій справі, відповідно до ст. 150 КАС України, та вважає, що судом було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про забезпечення позову в цій справі.

Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Прокуратури Черкаської області підлягає задоволенню, ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 року - скасуванню, а в задоволенні заяви позивача про забезпечення його позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Прокуратури Черкаської області - задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 року - скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 01 липня 2020 року.

Головуючий суддя

Судді: