Справа № 480/3389/20
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2020 р. Справа № 480/3389/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям в розмірі 60%, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, згідно з грошовим атестатом від 31.03.2020 №20 та довідкою для перерахунку пенсії від 31.03.2020 №134 ІНФОРМАЦІЯ_1 /військова частина НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 29.01.2018 з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям в розмірі 60%, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 згідно з грошовим атестатом від 31.03.2020 №20 та довідкою для перерахунку пенсії від 31.03.2020 №134 ІНФОРМАЦІЯ_1 /військова частина НОМЕР_1 , та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, здійснивши виплату суми перерахунку однією сумою.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 2005 року по 28.01.2018 позивач проходив військову службу за контрактом у ІНФОРМАЦІЯ_1 /військова частина НОМЕР_1 . Наказом від 26.01.2018 № 24-ОС позивача з 28.01.2018 звільнено з військової служби, припинено контракт, виключено зі списків особового складу. Позивач з 29.01.2018 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Проте, при призначенні йому пенсії після звільнення з військової служби не було враховано виплачену індексацію грошового забезпечення та щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" від 22.09.2010 №889, які позивач отримував в період за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням.
Позивач звернувся до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України з вимогою скласти грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії з врахуванням відомостей про розмір індексації грошового забезпечення за 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу. В вимозі було відмовлено, що було підставою звернення до суду.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 у справі №480/5297/19 позовні вимоги задоволено, визнано протиправною бездіяльність Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо невнесення у грошовий атестат ОСОБА_1 та у довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії позивача відомостей про розмір індексації грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням; зобов`язано Сумський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України скласти грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням відомостей про розмір індексації грошового забезпечення за 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням; зобов`язано Сумський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області грошовий атестат ОСОБА_1 та довідку про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 (рішення набрало законної сили 05.03.2020).

На виконання рішення суду Сумським прикордонним загоном складено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області оригінал грошового атестату від 31.03.2020 та довідки для перерахунку пенсії від 31.03.2020 №134.

Зазначений вище грошовий атестат та довідка для перерахунку пенсії містили належні відомості про нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% згідно Постанови КМУ від 22.09.2010 №889 за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням. Тобто до ГУПФУ в Сумській області Сумським прикордонним загоном було направлено відповідні документи для належного перерахування пенсії позивачу натомість відповідач проігнорував зазначене.

21.04.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою та вимогою повідомити стосовно здійсненого перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі направленого грошового атестату від 31.03.2020 та довідки для перерахунку пенсії від 31.03.2020 №134 з урахуванням виплачених щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням (в т.ч. індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди) з моменту призначення пенсії, також було направлено довідку від 17.03.2020 № 119 Сумського прикордонного загону про виплату щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення за 24 місяці підряд перед звільненням.

Листом від 22.05.2020 №1607-1726/Г-02/8-1800/20 відповідач повідомив, що чинним законодавством не передбачено включення до додаткових видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексації грошового забезпечення та грошової винагороди.

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними та такими, що порушують його конституційні права і законні інтереси, у зв`язку з чим звернувся до суду за їх захистом.

Ухвалою суду від 02.06.2020 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що при розрахунку пенсії ОСОБА_1 розмір грошового забезпечення обчислений на підставі грошового атестату та довідки про додаткові види грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, як і передбачено чинним законодавством, згідно з яким позивачу призначено пенсію.

Закон № 2262, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать шосадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Окрім того, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія (зазначений висновок узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17).

Отже, грошове забезпечення військовослужбовців при призначенні (обчисленні), перерахунку їм пенсії має включати крім відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років тільки щомісячні додаткові види грошового забезпечення. При цьому включення нерегулярних виплат до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія означатиме, що особа двічі користується соціальною пільгою: у першому випадку - одноразово, у другому - регулярно отримуючи пенсію, що суперечить принципам соціального забезпечення. Крім того, обов`язковою умовою віднесення додаткових виплат до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється), перераховується пенсія військовослужбовців є регулярність сплати страхових внесків.

Щодо позовної вимоги в частині виплати суми перерахунку однією сумою відповідач зазначив, що право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Таким чином, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Верховний Суд України, розглядаючи справу № 21-438а12, у своїй постанові від 26 березня 2013 року прийшов до правового висновку про те, що відповідно до ч. 1 ст.2, п.п. 6, 8 ч. 1 ст.3, ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси позивачів.

Тому вимога щодо виплати суми перерахунку однією сумою з урахуванням виплачених сум є передчасною.

Враховуючи зазначене, вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні (а.с. 29-31).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що наказом начальника 5 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 26.01.2018 № 24-ОС ОСОБА_1 з 28.01.2018 звільнено з військової служби, припинено контракт, виключено зі списків особового складу (а.с. 8).

ОСОБА_1 з 29.01.2018 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с. 9).

Також, судом встановлено, що Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 у справі №480/5297/19 позовні вимоги задоволено, визнано протиправною бездіяльність Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо невнесення у грошовий атестат ОСОБА_1 та у довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії позивача відомостей про розмір індексації грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням; зобов`язано Сумський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України скласти грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням відомостей про розмір індексації грошового забезпечення за 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням; зобов`язано Сумський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області грошовий атестат ОСОБА_1 та довідку про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 (а.с. 10-13).

На виконання рішення суду Сумським прикордонним загоном складено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області грошовий атестат від 31.03.2020 та довідки для перерахунку пенсії від 31.03.2020 №134, що підтверджується листом №11/3088 від 01.04.2020 р (а.с. 14).

21.04.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою та вимогою повідомити стосовно здійсненого перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі направленого грошового атестату від 31.03.2020 та довідки для перерахунку пенсії від 31.03.2020 №134 з урахуванням виплачених щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням (в т.ч. індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди) з моменту призначення пенсії, також було направлено довідку від 17.03.2020 № 119 Сумського прикордонного загону про виплату щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення за 24 місяці підряд перед звільненням (а.с. 18).

Листом від 22.05.2020 №1607-1726/Г-02/8-1800/20 відповідач повідомив, що чинним законодавством не передбачено включення до додаткових видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексації грошового забезпечення та грошової винагороди, а тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії (а.с. 19).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року (надалі по тексту - Закон України № 2262-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон України №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Аналіз статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави для висновку про те, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 лютого 2019 року у справі №522/2738/17.

Велика Палата Верховного Суду у вказаному рішенні, крім зазначеного, вирішила за необхідне відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10 березня 2015 року (№ 21-70а15).

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 р. № 2017-ІІІ (далі - Закон № 2017-ІІІ) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина 2 статті 19 Закону № 2017-ІІІ).

Статтею 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі по тексту - Закон № 1282-ХІІ).

Згідно статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону №2011-ХІІ містить відсилочну норму, суд дійшов висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону № 2011-XII або Закону № 2262-ХІІ.

Статтею 6 Закону №1282-ХІІ встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів. Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Згідно зі статтею 4 вказаного Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078, передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Слід зазначити, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 6 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, оскільки Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10 березня 2015 року (справа №21-70а15) щодо наявності підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сформулювала критерії включення до нього саме тих складових, які передбачені Законом №2262-ХІІ.

Разом з тим, питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої індексації грошового забезпечення, не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17.

Крім того, наведений висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного суду, зокрема постановою Верховного суду від 03.04.2019 року по справі 638/9697/17.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням індексації грошового забезпечення та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 29.01.2018 з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням індексації грошового забезпечення підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям в розмірі 60% та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 29.01.2018 з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям в розмірі 60%, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року (надалі по тексту - Закон України № 2262-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон України №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Аналіз статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави для висновку про те, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 лютого 2019 року у справі №522/2738/17.

Велика Палата Верховного Суду у вказаному рішенні, крім зазначеного, вирішила за необхідне відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10 березня 2015 року (№ 21-70а15).

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно постанови КМ України від 13.03.2013 року № 161 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889", для військовослужбовців, зокрема, Збройних Сил України (крім тих, що зазначені у підпункті 1 пункту 1 цієї постанови, та військовослужбовців строкової військової служби) запроваджений новий вид забезпечення - щомісячна додаткова грошова винагорода у таких розмірах: з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Згідно з п. 2 постанови № 889 граничні розміри, порядок та умови виплати цієї винагороди визначаються Міністерством оборони. Міністерством внутрішніх справ та адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Суд наголошує, що Верховним Судом вже вирішувались спори даної категорії, та, зокрема, у постанові від 30 травня 2019 року (справа № 753/18107/16-а) зазначено про те, що щомісячна додаткова грошова виноградна, яка була запроваджена постановою № 889 має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, за умови якщо військовослужбовець отримував її під час проходження служби.

Суд наголошує, що відповідачем не заперечується факт отримання позивачем щомісячної додаткової грошової винагороди та сплати єдиного соціального внеску із нарахованих сум щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовця, а тому у відповідності до вимог ч.1 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України наведений факт не потребує доведенню.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить висновку, що відповідачем протиправно відмовлено у перерахунку пенсії позивачу з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в наведеній частині позову підлягають задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити позивачу виплату суми перерахунку однією сумою, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства вбачається, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Тобто, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним за встановленням судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Таким чином, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Верховний Суд України, розглядаючи справу № 21-438а12, у своїй постанові від 26 березня 2013 року прийшов до правового висновку про те, що відповідно до ч. 1 статті 2, п.п. 6, 8 ч. 1 статті 3 ч. 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси позивачів.

Виходячи із зазначеного, суд вважає, що вимога щодо виплати суми перерахунку однією сумою з урахуванням виплачених сум є передчасною, оскільки на час розгляду справи право позивача на отримання наведеної суми одним платежем ще не порушене.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям в розмірі 60%, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, згідно з грошовим атестатом від 31.03.2020 №20 та довідкою для перерахунку пенсії від 31.03.2020 №134 ІНФОРМАЦІЯ_1 /військова частина НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), починаючи з 29.01.2018 з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям в розмірі 60%, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 згідно з грошовим атестатом від 31.03.2020 №20 та довідкою для перерахунку пенсії від 31.03.2020 №134 Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України/військова частина НОМЕР_1 з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні інших позовних вимог-відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя О.А. Прилипчук