Справа № 420/166/20
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/166/20

Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

Дата і місце ухвалення: 11.02.2020р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

за участю секретаря: Андрушкевич М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 вересня 2019 року №000126406, яким до позивача застосовано фінансові санкції в сумі 6800 грн. за порушення ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 23 вересня 2019 року №000126406.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 10.03.2020 року Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що факт реалізації позивачем алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без наявності статусу суб`єкта громадського харчування, а саме: реалізації 0,5 л. пива «Львівське світле» за ціною 30 грн. в пластиковому стакані на розлив, підтверджується фіскальним чеком від 13.08.2019 року №. Посилання суду першої інстанції на те, що встановлення факту порушення ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» можливе лише при наявності сукупності таких ознак як продаж алкогольних напоїв на розлив та споживання такого алкоголю на місці, ґрунтуються на помилковому тлумаченні вказаної норми та є безпідставними.

У зв`язку з цим, ГУ ДПС в Одеській області просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1

ФОП ОСОБА_1 подала письмовий відзив на апеляційну скаргу податкового органу, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Позивач зазначає, що Головним управлінням ДПС в Одеській області жодним належним доказом не доведено факт продажу нею пива на розлив саме в пластиковому стакані та саме для споживання його на місці продажу. В даному випадку має місце продаж алкогольних напоїв на розлив, який є різновидом роздрібної торгівлі, на що у ФОП ОСОБА_1 наявна відповідна ліцензія. Під час перевірки податковим органом не було виявлено й належного обладнання для забезпечення можливості продажу позивачем алкогольних напоїв для подальшого їх споживання на місці.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, основним видом економічної діяльності якої є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (КВЕД 47.11).

На підставі наказу №6344 від 08.08.2019р. «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (9)» та направлень на перевірку №№1282, 1283, 1284 від 12.08.2019р., 13 серпня 2019 року ревізорами-інспекторами Головного управління ДПС в Одеській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці кафе «Парус», розташованого за адресою: Одеська область, м.Южне, парк Приморський, ТС №33, господарську діяльність в якій здійснює ФОП ОСОБА_1 .

За наслідками проведеної перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт №1024/15/33/рро/ від 22.08.2019р., яким зафіксовано порушення позивачем ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що встановлено реалізацію 1 бокалу пива на розлив «Львівське» в пластиковому стакані об`ємом 0,5 л. за ціною 30,0 грн. на розлив для споживання на місці без наявності статусу громадського харчування.

На підставі акту перевірки 23.09.2019р. Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення №000126406 про застосування до ФОП ОСОБА_1 , на підставі абзацу 13 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», фінансових санкцій в сумі 6800 грн. за порушення позивачем ст.15-3 вказаного Закону.

Не погоджуючись з правомірністю вказаного податкового повідомлення-рішення ФОП ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку. Вимоги позову обґрунтовувала тим, що вона продає алкогольні напої на розлив в пластикових пляшках на виніс, а не для споживання їх на місці, оскільки в приміщенні магазину-кафе «Парус» відсутні будь-які спеціально обладнанні місця для споживання алкогольних напоїв (пива) одразу після їх придбання (столи, стільці). При цьому, а ні в акті перевірки, а ні в рішенні про результатами розгляду скарги, поданої ФОП ОСОБА_1 на акт фактичної перевірки (заперечення), не зазначено які саме докази продажу пива на розлив в пластиковому стакані та споживання його на місці є в матеріалах фактичної перевірки суб`єкта господарювання.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, визнав обґрунтованими такі посилання позивача, зазначивши, що фіскальний чек № від 13.08.2019 року, наданий до суду відповідачем, свідчить лише про продаж товару на суму 30,00 грн., проте не підтверджує факту продажу алкогольного напою на розлив саме для споживання на місці споживачем. Оскільки під час перевірки посадовими особами не було встановлено факту продажу позивачем алкогольного напою на розлив саме для споживання на місці, а матеріалами справи підтверджується право позивача на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом), на що ФОП ОСОБА_1 має відповідну ліцензію, тому суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначаються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР.

Відповідно до ст.1 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування; місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Відповідно до ст.15-3 Закону №481/95-ВР продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Положеннями ст.17 Закону №481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів за порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

З аналізу наведених положень можна дійти висновку, що відповідальність за ст.17 Закону №481/95-ВР передбачена, зокрема, за продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб`єктами, які не мають статусу суб`єктів господарювання громадського харчування.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець 20 травня 2019 року та здійснює підприємницьку діяльність за видами економічної діяльності (КВЕД): 47.11 - Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Позивач має ліцензію на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями №1902701 від 30.05.2019р. терміном дії з 10.06.2019р. по 10.06.2020р. Адреса місця торгівлі: Одеська область, м.Южне, парк Приморський, ТС №33, магазин-кафе « Парус » (21 кв.м.).

Приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення відповідач зазначив, що ФОП ОСОБА_1 було здійснено продаж алкогольних напоїв на розлив з метою споживання на місці без отримання позивачем відповідного статусу суб`єкта господарювання громадського харчування.

Положеннями ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, на підтвердження власної правової позиції та всупереч вказаним положенням КАС України, Головним управлінням ДПС в Одеській області не було надано жодного належного доказу, окрім фіскального чеку на придбання пива «Львівське світле» 0,5л., який підтверджував би факт продажу алкогольного напою (на що ФОП має право) безпосередньо для споживання його на місці продажу, як і не надано доказів, які б свідчили про створення позивачем умов для споживання алкогольних напоїв на місці придбання та/або продажу таких напоїв з безпосередньою метою (можливістю) споживання алкогольних напоїв на місці. У фіскальному чеку № від 13.08.2019 року, копія якого наявна в матеріалах справи, зазначено: пиво розливне «Львівське світле» 0,5 л., сума 30,00 грн.

Зазначені обставини (щодо відсутності доказів споживання проданих позивачкою алкогольних напоїв на місці, в тому числі доказів наявності певного обладнання для забезпечення можливості такого споживання), на думку колегії суддів, свідчать про безпідставність притягнення позивача до відповідальності за ст.17 Закону №481/95-ВР.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване ФОП ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення від 23 вересня 2019 року №000126406 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Зазначені висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.05.2020р. по справі № 814/2519/16 (провадження №К/9901/41245/18).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 01.07.2020 року.

Головуючий суддя Бойко А.В.
Судді Федусик А.Г. Шевчук О.А.