Справа № 193/144/17
Суддя: Кащук Д. А.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/193/3/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

30 червня 2020 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кащук Д.А.,

з участю секретаря судового засідання Ратушній В.В.,

за участі:

представника позивача Омельченко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Софіївка Дніпропетровської області в порядку адміністративного судочинства справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Еппінгер Андрія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Еппінгер Андрія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог, позивач ОСОБА_1 вказує, що постановою інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м.Кривому розі Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Еппінгер Андрія Олександровича від 07 лютого 2017 року серії АР № 065458 на позивача накладено адміністративне стягнення по ст. 126 ч. 1 КУпАП в розмірі 425,00 гривень.

Відповідно до вищезазначеної постанови позивач 07.02.2017 року о 16 год. 20 хв. в м.Кривому Розі по вул. Дніпропетровське шоссе, керуючи автомобілем Тоуоtа Land Cruiser 4,5 номерний знак НОМЕР_2 не пред`явив поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п. 2.4 а ПДР України. Проте позивач вважає, що постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства з наступних підстав:

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Але зі сторони позивача порушення Правил дорожнього руху не було, оскільки на автомобілі, яким він керував, на лобовому склі був приклеєний стікер - страховий сертифікат «Зелена картка», який підтверджував про укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, де зазначено термін дії страховки. І сам договір обов`язкового страхування від 06.02.2017 року (поліс АЕ/7476823), який діє до 05.02.2018 року у позивача був наявний.

Позивач відразу передав Інспектору УПП свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія і Інспектор УПП пішов до свого службового патрульного автомобіля, а потім позивач знайшов у речовому ящику свого автомобіля поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та поніс інспектору, а він позивачу відповів, що в зв`язку з тим, що позивач відразу не пред`явив поліс, то він вже почав складати постанову про адміністративне порушення і якшо позивач з цим не згідний, то може оскаржити цю постанову в судовому порядку.

В своєму поясненні, яке додане до постанови про адміністративне правопорушення позивач також написав, що страховий поліс був з ним і він надав його інспектору.

Позивач вважає, що з його боку порушення норм ПДР України та КУпАП відсутні.

Посилається на те, що в самій постанові відсутні посилання на об`єктивні докази, які б підтверджували вину позивача. Інспектор таких доказів позивачу теж не надав. Тобто, наразі, позивач зазначає, що має лише суб`єктивну думку самого інспектора, яка нічим не підтверджена і вина позивача, як того вимагає законодавство при винесенні постанови, не доведена. Свідки та поняті, які б підтвердили факт порушення позивачем Правил дорожнього руху відсутні і при складенні постанови не запрошувались.

Крім того, при винесенні постанови інспектор грубо порушив права позивача, встановлені ст.268 КУПАП, оскільки там передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження оскаржити постанову по справі. А інспектор не оголосив позивачу його прав і не вислухавши пояснення позивача, сів в службовий автомобіль почав складати постанову про адміністративне правопорушення.

Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення, передбачений ст. 126 ч.1 КУпАП.

Позивач вважає, що ним не було вчинено ніякого адміністративного правопорушення, а накладене на нього адміністративне стягнення в розмірі 425 грн. - є безпідставним тому просить визнати дії посадової особи інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому розі Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Еппінгер Андрія Олександровича по винесенню постанови від 07 лютого 2017 року серії АР №065458 про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ст. 126 ч. 1 КУпАП в розмірі 425,00 гривень незаконними і скасувати дану постанову.

24 лютого 2017 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області інспектор роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, лейтенант поліції Еппінгер Андрій Олександрович направив до суду заперечення на адміністративний позов про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Обґрунтовуючи заперечення наступним: з вимогами адміністративного позову не погоджується, вважає постанову винесеною законно та обґрунтовано.

Вважає, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до розділу 2.1 (г) Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р., далі-ПДР) Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власникам наземних транспортних засобів.

Так, під час патрулювання 07 лютого 2017 у м. Кривому Розі надійшов виклик про ДТП по вул. Дніпропетровське шоссе, прибувши на місце виклику патрульними виявлені два транспортних засоби з механічними пошкодженнями, один з яких був Land Cruiser з державним номерним знаком НОМЕР_2 .

Після того, як патрульними були виявлені ознаки ДТП, учасником якого був позивач ОСОБА_1 , інспектор підійшов до т/з, представився згідно з п. 3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію». Після того як переконався, що позивач є водієм, патрульний попросив пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс. Під час перевірки документів було виявлено ознаки ще одного адміністративного правопорушення, а саме не мав при собі поліс (договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів) порушивши п 2.1 (г) ПДР «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що теж було повідомлено позивачу. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані та керуючись ч. 2 ст. 36 КУпАП перейшла до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Також були зачитані позивачу його права зазначені у ч.1 ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України та було запитано «Чому не маєте при собі полісу(сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власникам наземних транспортних засобів?» На що отримав відповідь « Есть, вона дома, сейчас привезуть», але ж згідно п. 21.3 ст 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з». При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс(сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. П 21.4 ст 21 ЗУ «про обов`язкове страхування цивільне-правової відповідальності власників наземних т/з». У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Отримавши інформацію щодо скоєння адміністративного правопорушення інспектор патрульної поліції повинен на нього відреагувати згідно чинного законодавства.

Доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП постановою про адміністративне правопорушення , відеозаписом з бодікамери на якому зафіксовані пояснення позивача. Тому відповідач просить відмовити у задоволенні позових ОСОБА_1 у повному обсязі та розглянути адміністративну справу без його участі.

Постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року позов задоволено частково. Визнано незаконними дії інспектора роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Еппінгер А.О. зі складання винесеної постанови від 7 лютого 2017 року серії АР № 065458 про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною першою статті 126 КУпАП в розмірі 425,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 36-37).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові скасовано. Визнано протиправною і скасовано постанову від 07 лютого 2017 року серії АР №065458 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за частиною першою статті 126 КУпАП (а.с. 71).

Згідно постанови Верховного Суду від 04 жовтня 2019 року касаційну скаргу інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Еппінгер Андрія Олександровича задоволено частково; постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції з вказівкою належним чином дослідити в судовому засіданні відеозапис, наданий в якості доказу відповідачем (а.с. 125-132).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно наданого заперечення на адміністративний позов просить в позові ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі , розглянути адміністративну справу без його участі.

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1.3.Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п. 1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 1 ст.126 КУпАП є керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою Інспектора ПП від 7 лютого 2017 року серія АР № 065458 позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.. У постанові зазначено, що 07 лютого 2017 року о 16:20 на Дніпропетровському шосе водій автомобіля Land Cruiser з державними номерними знаками НОМЕР_2 ОСОБА_1 не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 2).

У матеріалах справи знаходяться письмові пояснення ОСОБА_1 , надані ним під час складання оспорюваної постанови про накладання адміністративного стягнення, про те, що страховий поліс знаходився в автомобілі. Внаслідок дорожньо-транспортної події він хвилювався та не зміг одразу на вимогу Інспектора ПП надати поліс разом з посвідченням водія і реєстраційним талоном транспортного засобу (а.с. 175) .

Також у матеріалах справи знаходиться копія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 6 лютого 2017 року по 5 лютого 2018 року, виданий на ім`я позивача (а.с.7).

Згідно з доводами Інспектора ПП суть порушення з боку ОСОБА_1 полягає у тому, що на вимогу поліцейського позивач не пред`явив поліс обов`язкового страхування, оскільки такий на час вимоги був відсутній у водія при собі, як цього вимагають приписи чинного законодавства. Водночас, вказана позиція відповідача, підтверджується відеозаписом з бодікамери.

З наданого відеозапису з бодікамери відповідача вбачається, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 07.02.2020 року складена під час ДТП за участю ОСОБА_1 , також містить пояснення ОСОБА_1 про відсутність у останнього при собі полісу обов`язкового страхування. Оглянутий відеозапис не містить в собі тих обставин, що позивач після ДТП на вимогу відповідача пред`явив поліс обов`язкового страхування (а.с. 23).

Судом враховується, що встановлення, аналіз та відповідна правова оцінка обставин, відображених у відеозаписі з бодікамери відповідача має вирішальне значення значення длявирішення цього спору, таким чином, суд вважає даний відеозапис події належним та допустимим доказом у справі, так як він послідовно відтворює обставини події, яка мала місце 07 лютого 2017 року за участю сторін.

Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до розділу 2.1 (г) Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 p., далі-ПДР) Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власникам наземних транспортних засобів.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

П. 2.1 (ґ) ПДР України та статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки, зокрема, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено, що відповідальність за вчинення відповідного правопорушення настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Аналіз змісту вказаних норм дає підстави для висновку про те, що на вимогу поліцейського водій механічного транспортного засобу повинен пред`явити для перевірки, зокрема, поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому, вказаний поліс повинен знаходитись безпосередньо у розпорядженні водія (у транспортному засобі, яким водій керує).

Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) передбачала, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Стаття 72 КАС України (в чинній редакції) передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України (в чинній редакції) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.280 КУпАП відповідачем було з`ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення за ч.1ст.126 КУпАП. Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч. 4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП. Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту.

Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.1 ст.126 КУпАП.

Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст. 258 КУпАП, то відповідач правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Посилання представника позивача на ті обставини, що в поясненні від 07.02.2017 року ОСОБА_1 зазначив, що страховий поліс знаходився в його автомобілі в речевому ящику та в зв`язку з хвилюванням після ДТП він не зміг його відразу пред`явити інспектору, а просив долучити до справи страховий поліс після складання спірної постанови суд оцінює критично, оскільки на законну вимогу працівника поліції водій після ДТП зобов`язаний пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що позивачем на місці ДТП зроблено не було та стало підставою для складання інспектором постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Факт пред`явлення зазначеного полісу на законну вимогу працівника поліції також спростосується дослідженим відеозаписом,в якому також відсутні відомості і про пред`явлення полісу після складання працівником поліції спірної постанови.

За наведених обставин, суд вважає, що інспектор патрульної поліції врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, правомірно виніс постанову та наклав на позивача адміністративне стягнення, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 243 - 246, 250, 271 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Еппінгер Андрія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення складено та підписано 30 червня 2020 року.

Суддя Д.А.Кащук