Справа № 266/2283/18
Суддя: Федотова В. М.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/2283/18
Провадження № 2-а/266/1/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області

в складі головуючого судді: Федотової В.М.

за участі секретаря: Шишханової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України Азовської митниці Держмитслужби про скасування постанови заступника начальника Донецької митниці ДФС - начальника Управління ПМП та МВ Тарнавського Юрія Михайловича №0177/70000/17 від 23 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Донецької митниці ДФС про скасування постанови про накладення стягнення у справі про порушення митних правил №0177/70000/17 від 23.01.2018 року.

В обґрунтування позову зазначила, що 23.01.2018 року її було визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 472 056 гривень 87 копійок. Підставою винесення постанови стало те, що вона перевищила встановлений ст. 95 МК України строк доставки товару, а саме, транспортного засобу марки «Mercedes Benz A160» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 , який перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення більше ніж на десять діб. З винесеною постановою позивачка не погоджується, вважає її необґрунтованою, оскільки власником транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ А160», є ЗАТ «Глобалкомас» (UAB "Slobalcomas"), код 304142053, в особі директора ОСОБА_2, яке знаходиться в Литві, м. Вільнюс. Вона, як особа, яка керує транспортним засобом, що був тимчасово ввезений на митну територію України, з дозволу власника транспортного засобу, може відповідати тільки за ч. 1 ст. 126 КУпАП, якщо буде керувати транспортним засобом без відповідних документів на право керування. Отже, адміністративну відповідальність за порушення вимог статті 95 МК України повинна нести посадова особа власника даного автомобілю, а не вона. Крім того, з точки зору суб`єктивної сторони даного правопорушення, воно може бути вчинено умисно або з необережності. Вона ще 04.10.2017 р. повідомляла відповідача про те, що автомобіль знаходиться в неробочому стані на СТО м. Маріуполя, на підтвердження чого додавала дефектну відомість, але відповідач вказані обставини не врахував та навіть навпаки, вказав в постанові, що вона із заявою з приводу поміщення вищевказаного транспортного засобу в інший митний режим або з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили не зверталась, з її боку відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення у вигляді умислу або необережності. Вказаний автомобіль був пошкоджений та весь час знаходився у не робочому стані на СТО м. Маріуполя, вона не мала можливості доставити транспортний засіб до органів доходів і зборів у визначений десятиденний строк, а тому з її боку відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. У зв`язку з чим просить скасувати постанову заступника начальника Донецької митниці ДФС - Управління ПМП та МВ Тарнавського Ю.М. справі про порушення митних правил №0177/70000/17 від 23.01 2017 року про визнання її винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 472 056 гривень 87 копійок, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.05.2018 року по адміністративній справі відкрито провадження ти призначено до розгляду в порядку прощеного позовного провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04.07.2018 року провадження по справі зупинено до набрання законної сили судового рішення в адміністративній справ №266/4888/17 за позовом ОСОБА_1 про скасування постанови заступника начальника Донецької митниці ДФС - Управління ПМП та МВ Тарнавського Ю.М. в справі про порушення митних правил.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.11.2019 року провадження по справі віднослено та призначено до розгляду.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Косенко С.С. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явився, просива справу розглянути за його відсутності на підставі його відзиву.

Згідно відзиву Донецької митниці ДФС, зазначив, що 14.05.2017 року ОСОБА_1 через пункт пропуску «Славутич-Комарин» в зоні діяльності митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС на митну територію України ввезено транспортний засіб марки «Mercedes Benz A160» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 , у митному режимі транзиту.

25.09.2017 року в результаті опрацювання листа Чернігівської митниці ДФС від 14.08.2017 №3298/25-70-20-05 щодо порушення строків, визначених ст. 95 МК України, Донецькою митницею ДФС складено протокол про порушення митних правил №0107/70000/17 у відношенні ОСОБА_1 за ознаками ч. 3 ст. 470 МК України.

Постановою Донецької митниці ДФС від 07.11.2017 року № 0107/70000/17 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення.

Відповідно до інформації бази даних автоматизованої системи митного оформлення (далі - АСМО) «Інспектор» встановлено, що автотранспортний засіб марки «MERCEDES BENZ А160», р/н НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу ( НОМЕР_4 , після притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України, з митної території України не вивозився та у інший митний режим не помішувався.

Перевіркою наявної в модулі «Заяви підприємств та осіб» АСМО «Інспектор» інформації, встановлено, що після притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України від ОСОБА_1 заяв до митниць ДФС щодо вказаного транспортного засобу не надходило.

Відповідно до листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 15.12.2017 №3067/24-8/01-2017, автомобіль марки «MERCEDES BENZ Al60», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу ( НОМЕР_4 , у розшуку не перебуває.

Тобто ОСОБА_1 порушує вимоги та обмеження, встановлені главою 17 МК України, та використовує автотранспортний засіб, стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з яким надано такі пільги.

Постановою заступника начальника Донецької митниці ДФС від 23.01.2018 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 472 065 грн. 87 коп.

Відповідно до висновку № 2655 судової автотоварознавчої експертизи Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз від 14.12.2017 року, вартість автотранспортного засобу марки «MERCEDES BENZ А160», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу ( НОМЕР_4 , становить 2 450 євро (що, згідно з курсом валют, встановлених НБУ на 14.05.2017 року, складає 70543,98 грн.).

Згідно з листом Управління адміністрування митних платежів Донецької митниці ДФС від 19.12.2017 № 663/ВН/05-70-19-01 сума пільг, наданих у вигляді умовного повного звільнення від оподаткування ОСОБА_1. при ввезенні автотранспортного засобу марки «MERCEDES BENZ А160», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу ( НОМЕР_4 , складає 157 352,29 грн (а саме, ввізне мито - 7 054,40 грн, акциз - 112 315,18 грн, ПДВ - 37 982,71 грн).

Таким чином, ОСОБА_1 , використовуючи автотранспортний засіб марки «MERCEDES BENZ А160», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу ( НОМЕР_4 , стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів на загальну суму 157 352,29 грн, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, вчинила порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Відсутність факту вивезення транспортного засобу за межі митної території України або поміщення його до іншого митного режиму після притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України було доведено результатом перевірки завершення митного режиму транзиту, у зв`язку з обранням якого ОСОБА_1 було надано пільги щодо сплати митних платежів. Ці факти з урахуванням перевірки відсутності обставин, що виключають притягнення до адміністративної відповідальності, були покладені в основу рішення Донецької митниці ДФС про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

У адміністративному позові ОСОБА_1 зазначає, що власником транспортного засобу «MERCEDES BENZ А160», р/н НОМЕР_1 , є Литовська компанія ЗАТ «Глобалкомас». ОСОБА_1 вважає, що вона, як особа, яка керувала вказаним транспортним засобом під час його ввезення на митну територію України, не може нести відповідальність за порушення митних правил за ст. 485 МК України у зв`язку з тим, що вона не є його власником.

Донецька митниця ДФС не погоджується з таким твердженням на підставі наступного.

Статтею 459 МК України передбачено, що суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягай 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил цідприємствами - посадові особи підприємств.

Згідно свідоцтва № Н 213562 про реєстрацію транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ Al60», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер ( НОМЕР_4 , видане повноважним органом Литовської Республіки, вказаний транспортний засіб дійсно належить компанії ЗАТ «Глобалкомас». Проте ввезений на митну територію України він був громадянкою України ОСОБА_1 , яка здійснила його декларування.

ОСОБА_1 було подано митну декларацію для письмового декларування товарів, які переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності від 14.05.2017 р.

Зазначену декларацію ОСОБА_1 заповнила власноручно, при цьому обрала мету переміщення вказаного транспортного засобу, а саме - транзит, напрямок слідування - Білорусь-Польща. Згідно із записом у декларації ОСОБА_1 була ознайомлена з вимогами ст. 95 МК України щодо строку транзитного перевезення транспортного засобу, про що свідчить підпис.

Згідно з ч. 4 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідальність за вчинення порушення митних правил несе у повному обсязі декларант.

Таким чином, ОСОБА_1 , яка здійснила ввезення та декларування аного транспортного засобу, є суб`єктом порушення митних правил, їдбаченого ст. 485 МК України.

У адміністративному позові ОСОБА_1 вказує на відсутність в її діях суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ст. 485 України, в зв`язку з дією непереборної сили стосовно транспортного засобу «МERCEDES BENZ А160», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Литовська Республіка), ідентифікаційний номер ( VIN ) НОМЕР_3 , а саме його несправність і знаходження з цього приводу на СТО м. Маріуполя, ОСОБА_1 стверджує, що повідомила про цей факт Донецьку митницю ДФС 04.10.2017 року.

До адміністративного позову ОСОБА_1 долучено опис поштового травлення та квитанцію ДП «Укрпошта» в якості доказу про направлення ю 04.10.2017 року до Донецької митниці ДФС прохання про продовження строку явки, копії дефектної відомості, копії запрошення.

Згідно з наданою до суду ОСОБА_1 копією квитанції вказаному поштовому відправленню присвоєно трек-код 904. Перевіркою формації за вказаним трек-кодом, яка міститься на веб-сайті «Укрпошта», становлено, що зазначене поштове відправлення до Донецької митниці ДФС є надходило.

Обставини, вказані ОСОБА_1 , не підтверджено належним чином і не можуть бути прийняті в якості таких, що виключають провадження у справі про порушення митних правил.

Щодо твердження ОСОБА_1 про те, що автомобіль «MERCEDES BENZ А160», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер ( НОМЕР_5 , перебував у неробочому стані на СТО м. Маріуполя, то надана позивачкою до суду дефектна відомість б/н від 20.05.2017 року, містить лише перелік певних несправностей автомобілю, не підтверджує факту знаходження його на ремонті, а також не свідчить про виникнення таких несправностей внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили.

Так відповідно до п. 7 розділу V Правил надання послуг з технічного обслуговування та ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 1.2014 № 615, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України І7.12.2014 № 1609/26386, документами, що підтверджують надання послуги з технічного обслуговування та ремонту, є:

-акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем)) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту;

-наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням

-печатки виконавця (за наявності)) та замовником;

-документ, що підтверджує оплату послуг;

-рахунок-фактура.

Зазначені документи взагалі не надані ОСОБА_1 ані до митниці, ані до суду.

ОСОБА_1 у адміністративному позові стверджує, що ст. 494 МК України регламентує порядок складання протоколу та вимоги самого протоколу про порушення митних правил, який, відповідно до ст. 495 МК України, є одним з доказів в справі про порушення митних правил, згідно ст. 497 МК України, у провадженні в справі про порушення митних правил беруть участь:

-особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил;

-власники товарів, транспортних засобів та інші, зокрема, експерти, поняті.

Однак, на думкою ОСОБА_1., вищезазначені вимоги не були виконані посадовими особами Донецької митниці ДФС, що складали відповідні документи та визначали коло осіб, які причетні до зазначеної справи.

Зазначені доводи ОСОБА_1 не можуть бути прийняті до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 497 МК України, у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь: особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил; власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи); представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення); захисники; представники органів доходів і зборів; свідки; експерти; перекладачі; поняті.

Відповідно до п. 3 ст. 461 МК України, конфіскація товарів, транспортних засобів комерційного призначення - безпосередніх предметів порушення митних правил, товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону), а також транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Тобто, участь у провадженні у справах про порушення митних правил власники товарів, транспортних засобів беруть лише у наступних випадках:

-коли вони є власниками безпосередніх предметів порушення митних правил, які підлягають конфіскації;

-коли вони є власниками товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону);

-коли вони є власниками транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

З урахуванням викладеного вважає, що Донецькою митницею ДФС при винесенні оскаржуваної постанови повно з`ясовано всі обставини справи, зроблено вірні висновки, вина ОСОБА_1 є доказаною та повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, у зв`язку з чим просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав в своїх рішеннях, що орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна (Sramek v. Austria (Срамек проти Австрії), § 36).

Суд або трибунал у змістовному значенні визначається за судовими функціями, тобто визначенням питань, що знаходяться у межах повноважень органу, що засновані на нормах права, і після проведення провадження у передбаченому законом порядку (Sramek v. Austria (Срамек проти Австрії), § 36; Cyprus v. Turkey (Кіпр проти Туреччини) [ВП], § 233).

Право винесення рішення входить у визначення поняття «суд». Провадження повинні забезпечувати «визначення судом проблем у спорі» відповідно до статті 6 § 1 (Benthem v. the Netherlands (Бентем проти Нідерландів), § 40).

Для виконання статті 6 § 1 «суд» не повинен представляти собою суд загальної юрисдикції за стандартним механізмом судочинства у державі. Він може бути призначений для вирішення конкретних питань, які можуть бути відповідно розглянуті поза межами звичайної судової системи. Для виконання вимог статті 6 § 1 важливо забезпечити виконання відповідних гарантій (Rolf Gustafson v. Sweden (Рольф Густафсон проти Швеції), § 45).

Отже, «суд» може являти собою орган, заснований з метою вирішення обмеженою кількості питань, за умови, що він завжди забезпечує відповідні гарантії (Lithgow and Others v. the United Kingdom (Літґоу та інші проти Сполученого Королівства), § 201 - у контексті арбітражного суду).

Лише той факт, що орган виконує багато функцій (адміністративну, регулятивну, судову, консультативну та дисциплінарну) не суперечить визначенню органу як «суду» (H. v. Belgium (Х. проти Бельгії), § 50).

Право винесення остаточного рішення, що не може бути змінено несудовим органом на шкоду особі, є невід`ємною ознакою поняття «суд» (Van de Hurk v. the Netherlands (Ван де Гурк проти Нідерландів), § 45). Одним з найважливіших принципів норм права є принцип юридичної визначеності, який, між іншим, вимагає, що у випадку, коли суд виніс рішення у справі, питання більше не може ставитися під сумнів (Brumarescu v. Romania (Брумареску проти Румунії).

Підсумовуючи вищевикладена та з огляду на сукупність наданих законодавством органам фіскальної служби прав в справах щодо порушення митних правил, слід зазначити, що повноваження Донецької митниці ДФС в даному випадку підпадає під поняття «суд» в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку з чим, на думку суду, під час розгляду справи про порушення митних правил повинно бути дотримано не лише норм матеріального права, а й витримано процесуальний порядок розгляду справи з дотримання усіх прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Визначаючи чи було в цілому дотримано вимог чинного законодавства під час здійснення провадження та притягнення до адміністративної відповідальності у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_3 за ст. 485 Митного кодексу України, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з ч. 1,4 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Відповідно до п. 2 Розділу І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за № 1428/11708), транспортні засоби - товари, що класифікуються за кодами 8701 - 8705, 8711, 8716 згідно з УКТЗЕД і номерні вузли до них.

За змістом ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені статями 468-470,474,475,477-481,485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

У силу ст. 523 МК України від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Поняття адміністративного правопорушення відображено у частині першій статті 9 КУпАП та передбачає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. ст. 458, 459 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність. Адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється цим Кодексом. Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;2) поясненнями свідків;3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;4) висновком експерта;5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 491 МК України одною з підстав для порушення справи про порушення митних правил є безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил. Статтею 494 МК України визначено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Слід врахувати, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність, тобто це сукупність певних ознак які треба встановити і без яких неможливо складання протоколу про порушення митних правил.

Адміністративне правопорушення це конкретне діяння (факт, явище, подія), що відбулося (мало місце) у реальній дійсності.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Справа про порушення митних правил може бути заведена тільки в тому випадку, коли є достатні дані, які свідчать про наявність ознак правопорушення.

Недопустимим є заведення справи про порушення митних правил на підставі припущень або відомостей про правопорушення, достовірність яких викликає сумніви.

Коли порушується справа про порушення митних правил потрібно також переконатися у відсутності обставин, які виключають провадження у справі, зокрема передбачених ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до висновку № 2655 судової автотоварознавчої експертизи Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз від 14.12.2017 року, вартість автотранспортного засобу марки «MERCEDES BENZ А160», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу ( НОМЕР_4 , становить 2 450 євро (що, згідно з курсом валют, встановлених НБУ на 14.05.2017 року, складає 70543,98 грн.).

Постановою Донецької митниці ДФС від 07.11.2017 року № 0107/70000/17 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення.

Згідно рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.03.2019 рок по адміністративній справі №266/4888/18, ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні її адміністративного позову до Донецької митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил передбачених ч.3 ст. 470 МК України.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.03.2019 року у справі 3266/4888/18 - залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.03.2019 року - залишено без змін.

Постановою заступника начальника Донецької митниці ДФС від 23.01.2018 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 472 065 грн. 87 коп.

Відповідно до статті 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом (ст. 381 МК України).

Вимоги та обмеження для митного режиму транзит визначені главою 17 МК України.

Відповідно до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Метою транзиту товарів є переміщення їх між двома органами доходів і зборів без будь-якого використання.

Також транзит передбачає переміщення товару без сплати митних платежів, тобто з пільгою. Пільга у вигляді умовного звільнення від сплати митних платежів діє протягом строку транзиту.

Згідно з ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту та повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту 10 діб (у разі перевезення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Згідно з вимогами ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення за межі митної території України або їх оформленням у інший митний режим, відмінний від митного режиму транзиту.

Статтею 265 МК України передбачено, що декларантами можуть бути громадяни під час переміщення через митний кордон України транспортних засобів особистого користування після досягнення ними 16-ти річного віку.

Відповідно до ст. 71 МК України, декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Особливості пропуску та оподаткування товарів, в тому числі транспортних засобів особистого користування, що переміщуються через митний кордон України громадянами, встановлені розділом ХII МК України.

Згідно з ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Митний контроль та митне оформлення транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України громадянами, здійснюється відповідно до Наказу Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118 із змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 р. за № 1428/11708, яким затверджено Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України (далі Правила). До переліку документів, які власник транспортного засобу або вповноважена ним особа предявляє митному органу під час переміщення транспортного засобу через митний кордон України для митного контролю та оформлення, встановленого п.7 Правил, включені оригінали таких документів:

- що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним;

- реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом;

- паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Ст. 459 МК України передбачено, що субєктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами посадові особи підприємств.

Згідно з ч. 4 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідальність за вчинення порушення митних правил несе у повному обсязі декларант.

Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за № 1428/11708, встановлено, що обставини непереборної сили це смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Відповідно до ч.1 ст.192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобовязаний:

1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання;

2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657 (далі Порядок № 657), визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Відповідно до п.2 розділу VIII Порядку № 657:

аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у звязку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно з п.3 розділу VIII Порядку № 657, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п.5 розділу VIII Порядку № 657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Наведені правові норми не свідчать про визнання будь-якої технічної несправності автомобіля аварією або дією обставин непереборної сили. Крім того, факт технічної несправності транспортного засобу не унеможливлює його вивезення за межі митної території України, зокрема, за допомогою інших способів та засобів.

Під час ввезення на митну територію України 14.05.2017 року, транспортного засобу марки «Mercedes Benz A160» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 , ОСОБА_1 було подано для митного контролю свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу Литовської Республіки № НОМЕР_6 , довіреність ЗАТ «Глобалкомас» від 14.05.2017 року на право користування вказаним транспортним засобом та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_7 виданий 27.04.2017 року.

Також ОСОБА_1 було подано митну декларацію для письмового декларування товарів, які переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності від 14.05.2017 р., форму якої затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 431.

Зазначену декларацію ОСОБА_1 заповнила власноручно, при цьому обрала мету переміщення вказаного транспортного засобу, а саме - транзит, напрямок слідування - Білорусь-Польща. Згідно із записом у декларації ОСОБА_1 була ознайомлена з вимогами ст. 95 МК України щодо строку транзитного перевезення транспортного засобу, про що свідчить підпис.

Твердження ОСОБА_1 про те, що автомобіль «MERCEDES BENZ А160», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер ( НОМЕР_5 , перебував у неробочому стані на СТО м. Маріуполя, то надана позивачкою до суду дефектна відомість б/н від 20.05.2017 року, містить лише перелік певних несправностей автомобілю, не підтверджує факту знаходження його на ремонті, а також не свідчить про виникнення таких несправностей внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили.

Так відповідно до п. 7 розділу V Правил надання послуг з технічного обслуговування та ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 1.2014 № 615, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України І7.12.2014 № 1609/26386, документами, що підтверджують надання послуги з технічного обслуговування та ремонту, є:

-акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем)) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту;

-наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням

-печатки виконавця (за наявності)) та замовником;

-документ, що підтверджує оплату послуг;

-рахунок-фактура.

Зазначені документи ОСОБА_1 до суду не надані.

За вказаних обставин, дії та рішення заступника начальника Донецької митниці ДФС начальника Управління ПМП та МВ. Тарнавського Ю.М. є правомірними, а оскаржувана постанова скасуванню не підлягає.

Керуючись на підставі ст. ст.12,19,72,90,241,243,293,295, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної митної служби України Азовської митниці Держмитслужби про скасування постанови заступника начальника Донецької митниці ДФС - начальника Управління ПМП та МВ Тарнавського Юрія Михайловича №0177/70000/17 від 23 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України - відмовити.

Постанову Донецької митниці ДФС №0177/70000/17 від 23 січня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 472 056,76 гривень залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Федотова В. М.