Справа № 452/3179/19
Суддя: Пташинський І. А.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/3179/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"30" червня 2020 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Пташинського І.А.,

при секретарі Терлецькій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним адміністративним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 17 вересня 2019 р. інспектором УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Дубіцьким Володимиром Ярославовичем, було винесено постанову серії ЕАК №1529331 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП, про накладення на неї адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 425 грн., за те, що 17.09.2019 р. о 12.54 год. в м. Львів по вул.. Городоцькій, 57, вона керувала на своєму автомобілі марки „FORD FOCUS" д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху вказаним транспортним засобом користувалася засобом зв`язку (мобільним телефоном) не обладнаним технічним пристроєм, що дозволяє вести перемови без допомоги рук, чим порушила п.2.9д правил дорожнього руху України.

З даною постановою не згідна, вважає, що вона винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки, поліцейський Дубіцький В.Я. , після зупинки її транспортного засобу, почав висловлювати звинувачення у її бік і одразу склав постанову, і звинуватив її в тому, що вона порушила п.2.9.д. ПДР України «користування під час руху ТЗ засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук». При цьому вона вказане правопорушення заперечила, виявила бажання надати письмові пояснення з цього приводу, а також просила представити докази вчинення нею адміністративного правопорушення, однак законні вимоги та аргументовані її доводи при винесенні постанови інспектором поліції не було взято до уваги, внаслідок чого було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу 425 грн. Вважає дану постанову протиправною та необґрунтованою, винесеною з грубим порушенням чинного законодавства. Просить скасувати постанову серії ЕАК №1529331 від 17.09.2019 року, винесену інспектором УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Дубіцьким Володимиром Ярославовичем, про накладення на неї за ч.2 ст.122 КУпАП адміністративного стягнення - штрафу 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. 00 коп.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але представник позивача Захарко Ю.Ю. подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила позовні вимоги задовольнити, просила слухати справу у їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак представник відповідача Чабан Я.С. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого.

У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданої заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.

З'ясувавши усі обставини у справі та перевіривши їх наданими доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК №1529331 від 17 вересня 2019 року, винесеної інспектором УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Дубіцьким Володимиром Ярославовичем, ОСОБА_1 . 17 вересня 2019 року о 12.54 год. в м. Львів по вул.. Городоцькій, 57, вона керувала на своєму автомобілі марки „FORD FOCUS" д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху вказаним транспортним засобом користувалася засобом зв`язку (мобільним телефоном) не обладнаним технічним пристроєм, що дозволяє вести перемови без допомоги рук, чим порушила п.2.9д правил дорожнього руху України, за що була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу - 425 грн.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до роз`яснення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вищевикладених роз`яснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, суд дійшов висновку про те, що відповідачем неправомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного з`ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення правил дорожнього руху.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

На підставі вищенаведених норм законодавства, суд приходить до висновку про те, що відповідач, неправомірно застосовуючи скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, виніс постанову за наслідками розгляду справи, не виконав вимоги та не дотримався гарантій, які закріплені КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В оскаржуваній постанові серії ЕАК №1529331 від 17.09.2019 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що інспектором УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Дубіцьким В.Я., прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування як протиправної постанови серії ЕАК №1529331 від 17.09.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Дубіцьким В.Я., та закриття провадження по адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК №1529331 від 17.09.2019 року, винесену інспектором УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Дубіцьким Володимиром Ярославовичем, про накладення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП адміністративного стягнення - штрафу 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. 00 коп.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1) ст.247 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя