Справа № 420/2528/20
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2528/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Ляшенко Ю.В.,

за участю сторін: представника позивача - Козак Р.Д.,

представника позивача - Варьоха О.В.,

представника відповідача - Буханова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Прокар Трейдінг (вул. Дальницька, 43/15, м. Одеса, 65005, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Прокар Трейдінг з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.12.2019 року № та №.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що Відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОКАР ТРЕЙДІНГ за період з 01.01.2017 по 30.06.2019 рр. з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного законодавства, а також законодавства з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за результатами якої було складено акт перевірки на підставі якого було прийнято податкові повідомлення-рішення № від 18.12.2019 р., згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток, 11021000» на 9 771 591,00 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 7 817 273,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 954 318,00 грн., та № від 18.12.2019 р., згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість, 14060100» на 7 620 505,00 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 6 096 404,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 524 101,00 грн.

Позивач зазначає, що Відповідачем не дотримано вимоги до форми та змісту акту перевірки. Акт перевірки не містить повного об`єму інформації, яка передбачена законодавством, у зв`язку з чим не вбачається можливим достовірно встановити й зрозуміти, в чому полягають зазначені в Акті перевірки правопорушення та чи мали місце такі правопорушення взагалі

Крім цього, Позивач зазначає, що наведені в Акті перевірки висновки щодо заниження задекларованого Позивачем доходу, податку на прибуток та ПДВ внаслідок нібито допущених порушень податкового законодавства, являються помилковими й не підлягають врахуванню з огляду на наступні обставини.

Так, в Акті перевірки містяться висновки Відповідача про нереальність господарських операцій Позивача, з огляду на відсутність у деяких його контрагентів відкритих у банківських установах рахунків, що, на думку Відповідача, начебто свідчить про неможливість здійснення ними господарської діяльності. Проте в Акті перевірки не вказано, які саме господарські операції Позивача Відповідач кваліфікує як нереальні з огляду саме на відсутність у таких контрагентів відкритих у банківських установах рахунків. Деякі контрагенти Позивача нещодавно почали свою господарську діяльність і не встигли відкрити рахунок в банківських установах до моменту настання оплати за поставлений товар. З метою належного виконання господарських зобов`язань Позивач укладав договори про переуступку кредиторської заборгованості (переведення боргу) на інших юридичних осіб з метою переказу коштів за товар. Таким чином, наявні в Акті перевірки доводи про відсутність у деяких контрагентів Позивача відкритих в банківських установах рахунків й начебто наявність певних порушень у зв`язку із цим, не може свідчити про нереальність (недійсність, фіктивність) правочинів з такими контрагентами чи вчинення Позивачем будь-яких порушень чинного законодавства.

Крім цього, в Акті перевірки містяться висновки Відповідача про нереальність всіх наведених в Акті перевірки господарських операцій Позивача з огляду на відсутність в певних інформаційних базах Відповідача відомостей про придбання деякими контрагентами Позивача відповідного товару. Так, в Акті перевірки відсутні відомості конкретний час та підстави реєстрації контрагентів Позивача в якості платників податку на додану вартість. Водночас Відповідачем взагалі відкидається можливість придбання контрагентами Позивача товарів у період часу до їх реєстрації платниками ПДВ. Відповідач не дослідив час і підстави набуття контрагентами Позивача статусу платників ПДВ, а також часу і підстав набуття ними спірного товару. Відповідачем в Акті перевірки залишено поза увагою те, що поставлені контрагентами Позивача товари могли бути набуті ними на підставах та у спосіб, що є законними й не тягнуть за собою відображення відповідних операцій у ЄРПН.

Також в Акті перевірки Відповідач посилається на несумісність здійснюваних контрагентами Позивача видів економічної діяльності з наведеними в Акті перевірки господарськими операціями з постачання Позивачу товарів. Водночас ряд зазначених Відповідачем постачальників Позивача здійснюють такі види економічної діяльності, які узгоджуються зі здійсненням наведених в Акті перевірки господарських операцій. В Акті перевірки наводиться інформація лише про основні види економічної діяльності контрагентів Позивача, без зазначення інших видів діяльності таких постачальників.

Крім того, в Акті перевірки містяться припущення Відповідача стосовно відсутності у деяких контрагентів Позивача достатніх трудових ресурсів та/або матеріально-технічної бази, необхідних для здійснення висвітлених в Акті перевірки господарських операцій. В Акті перевірки не вказано, які саме господарські операції Позивача Відповідач кваліфікує як нереальні з огляду саме на відсутність у відповідних контрагентів достатніх (на переконання Відповідача) матеріально-технічної бази та/або трудових ресурсів. Позивач не виключає, що певна частина його контрагентів нещодавно почала свою господарську діяльність і не встигла обзавестися достатніми (в розумінні Відповідача) матеріально-технічною базою та/або трудовими ресурсами. Разом з тим, господарські операції з такими постачальниками здійснювались успішно й у повній відповідності з вимогами чинного законодавства: контрагенти постачали, а Позивач отримував товар, за що контрагентам сплачувались грошові кошти. Наявні в Акті перевірки доводи про відсутність у деяких контрагентів Позивача достатніх (на переконання Відповідача) матеріально-технічної бази та/або трудових ресурсів не може свідчити про нереальність (недійсність, фіктивність) правочинів (господарських операцій) з такими контрагентами чи вчинення Позивачем будь-яких порушень чинного законодавства.

Крім того, з наведеного в Акті перевірки вбачається, що Відповідач, посилаючись на неможливість об`єктивно визначити кількість МШП, необхідну для господарської діяльності Позивача з оптової торгівлі, й зважаючи на певні стверджувані Відповідачем порушення документальної фіксації внутрішнього руху МШП на підприємстві, фактично стверджує про те, що Позивач взагалі не використовував у своїй господарській діяльності МШП. Між тим, такий висновок Відповідача також являється помилковим, оскільки здійснення Позивачем господарської діяльності з оптової торгівлі в обсягах, що знайшли своє відображення в Акті перевірки, без застосування в такій діяльності МШП являється очевидно неможливою. Таким чином, висновок Відповідача про те, що Позивач в перевіряємий період не використовував у своїй діяльності МШП, заснований на стверджуваній Відповідачем відсутність можливості об`єктивно визначити обсяги МШП, необхідних для господарської діяльності Позивача, являються помилковими.

ГУ ДПС в Одеській області складаючи Акт перевірки, керувався лише припущеннями, без належного самостійного дослідження господарських операцій, та фактично переклав відповідальність за правомірність дій його контрагентів на Позивача. Акт перевірки не містить відомостей про наявність прийнятих в порядку ст. 55-1 ГК України рішень судів відносно контрагентів Позивача, які б набрали законної сили. Під час перевірки контролюючим органом не надані й до Акту перевірки не долучено жодних рішень судів, які б були прийняті в порядку статті 234 Цивільного кодексу України щодо фіктивності правочинів, тобто щодо вчинення правочинів без наміру створення правових наслідків, які б обумовлювалися цим правочином. Не надані рішення судів, які б було прийнято в порядку ст. 202 ГК України щодо визнання недійсними спірних операцій з підстав невідповідності спірних операцій вимогам закону, або вчинення їх з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства чи на підставі ст. 228 ЦК України в частині суперечності господарських операцій інтересам держави і суспільства, його моральним засадам тощо. Під час перевірки Відповідачем також не представлено й не приєднано до Акту перевірки жодного вироку суду відносно посадових осіб Позивача чи його контрагентів за спірними операціями, якими би встановлювались обставини протиправної діяльності цих осіб та підприємств з метою отримання Позивачем необґрунтованої податкової.

Наявність або відсутність окремих документів або ж недоліки в їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Також Відповідачем не враховано (залишено поза увагою) той факт, що закуплений згідно наведених в Акті перевірки товар Позивачем використано у своїй господарській діяльності шляхом подальшої реалізації.

Ухвалою суду від 26.03.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального провадження.

24.04.2020 року від представника Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі, зазначивши, що аналізом контрагентів-постачальників було встановлено реалізацію підприємствами товарів та послуг за номенклатурою, відмінною від номенклатури документально оформленого попереднього придбання.

До органів ДПС, зазначеними контрагентами за весь період їх діяльності з дати державної реєстрації надавалась виключно податкова звітність з ПДВ. На дату складання акту перевірки контрагенти Позивача не звітують, не мають трудових ресурсів, не мають основних засобів та інших матеріальних або нематеріальних активів; підприємства не мають операцій з оренди складських приміщень або зберігання ТМЦ, не мають операцій з оренди транспортних засобів або придбання транспортних послуг; не здійснюють імпортні операції; частина підприємств не має рахунків у банках; термін функціонування підприємств-контрагентів, від дати державної реєстрація до останнього звітного періоду за який надано податкову звітність, переважно не перевищує від 3 до 12 місяців; встановлено наявність кримінальних проваджень згідно яких 48 підприємств із зазначеного переліку визначені, як такі, що відноситься до підприємств з ознаками фіктивності.

Сукупність наведених фактів свідчить про неможливість здійснення зазначеним контрагентами Позивача господарської діяльності. Аналізом господарської діяльності зазначених підприємств встановлено відсутність даних щодо здійснення жодної іншої діяльності, з моменту їх реєстрації, ніж документальне оформлення нереальних господарських операцій тобто проведення тільки тих нібито здійснених господарських операцій, що безпосередньо пов`язані з виникненням у підсумку необґрунтованої податкової вигоди у «покупців», а саме ТОВ "ПРОКАР ТРЕЙДІНГ". Вибір контрагентів-постачальників ТОВ "ПРОКАР ТРЕЙДІНГ" та інші передумови (зокрема, щодо ініціативи) укладання з ними договорів мають штучний (уявний) характер, а оформлені правочини не опосередковувалися реальним виконанням операцій, які становлять його предмет. Укладені з контрагентами-постачальниками договори не опосередковувалися реальним виконанням операцій, які становлять його предмет. Фактично ТОВ "ПРОКАР ТРЕЙДІНГ" здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з одержання (купівлі).

Перевіркою ТОВ "ПРОКАР ТРЕЙДІНГ" встановлено оформлення нереальних операцій з одержання (купівлі) та подальшого введення в обіг (легалізації) товару дійсне джерело походження якого невідоме, що по суті засвідчує безоплатне їх одержання.

20.05.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій Позивач додатково зазначив, що у Відзиві відсутні заперечення Відповідача (із посиланням на відповідні докази та норми права) щодо наведених Позивачем у своїй позовній заяві обставин та правових підстав позову. Відповідач обмежився цитуванням Акту перевірки, посиланням на матеріали перевірки та начебто встановлені Актом перевірки порушення податкового законодавства з боку Позивача та/або його контрагентів.

Ухвалою суду від 03.06.2020 року, занесеною до протоколу судового засідання було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні 24.06.2020 року представники Позивача підтримали адміністративний позов у повному обсязі та просили задовольнити його з підстав, викладених в тексті позовної заяви та відповіді на відзив.

В судовому засіданні 24.06.2020 року представник Відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову у повному обсязі з підстав, викладених в тексті відзиву.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов та заперечення на нього, судом встановлено наступне.

В період з 28.10.2019 року по 15.11.2019 року, посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ», код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 30.06.2019, валютного за період з 01.01.2017 по 30.06.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 30.06.2019.

За результатами перевірки 22.11.2019 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт № 418/15-32-05-09/39188812 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ», код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 30.06.2019, валютного за період з 01.01.2017 по 30.06.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 30.06.2019».

Вищезазначеним актом перевірки встановлено наступні порушення з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ»:

п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), ст. 1, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153, п.4, п.5, п.6, п.7, п.9, п.10, п.11, п.17, п.20, п.22 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 за № 27/4248 (із змінами та доповненнями), пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, абзацу другого розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.99 № 291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.99 за № 893/4186, абзацу другого розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.99 № 291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.99 за № 893/4186,, в наслідок чого було занижено податок на прибуток у сумі у сумі 7 817 273 грн., у т.ч. по періодах: рік 2017 у сумі 3 671 413 грн.; I квартал 2018 у сумі 691 646 грн.; ІI квартал 2018 у сумі 420 081 грн.; ІІI квартал 2018 у сумі 803 918 грн.; IV квартал 2018 у сумі 1 306 419 грн.; I квартал 2019 у сумі 368 856 грн.; ІI квартал 2019 у сумі 554 940 грн.;

пп. «а» п. 198.1 та абзаців першого і другого пп. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755VI (із змінами та доповненнями), в наслідок чого було занижено податок на додану вартість до сплати у сумі 6096404 грн., в т.ч. квітень 2017-104164 грн.,травень 2017-243432 грн.,червень 2017-433946 грн.,липень 2017-450114 грн.,серпень 2017-393972 грн.,вересень 2017-249849 грн.,жовтень 2017-208363 грн.,листопад 2017-453855 грн.,грудень 2017-479011 грн.,січень 2018-418078 грн.,лютий 2018-508498 грн.,березень 2018-386432 грн.,квітень 2018-167826 грн.,травень 2018-219278 грн.,червень 2018-78233 грн.,липень 2018-178973 грн.,серпень 2018-195752 грн.,вересень 2018-226655 грн.,жовтень 2018-203391 грн.,листопад 2018-35726 грн.,грудень 2018-142065 грн.,лютий 2019-9843 грн.,травень 2019-248971 грн.,червень 2019-59979 грн.;

п.119.2 ст.119, п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями , за перевіряємий період у звітах за формою 1-ДФ не відображено дані про суми доходу, отримані фізичними особами підприємцями, від здійснення ними підприємницької або незалежної професійної діяльності надавалися з недостовірними відомостями ГУ ДПС в Одеській області, Північного управління у м.Одесі, Малиновської ДПІ.

На підставі акту перевірки від 22.11.2019 року № 418/15-32-05-09/39188812 Головне управління ДПС в Одеській області прийняло наступні податкові повідомлення-рішення:

№ від 18.12.2019 р., яким збільшено ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток, 11021000» на 9 771 591,00 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 7 817 273,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 954 318,00 грн.;

№ від 18.12.2019 р., яким збільшено ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість, 14060100» на 7 620 505,00 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 6 096 404,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 524 101,00 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.21 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім НБУ), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до положень п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.

Порядок проведення документальної планової перевірки визначений ст.77 Податкового кодексу України.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПКУ, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Згідно п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно п.185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи).

Згідно п. 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку. Підприємства, які мають право ведення спрощеного обліку доходів і витрат та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, можуть узагальнювати інформацію в регістрах бухгалтерського обліку без застосування подвійного запису.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципах:

повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі;

автономність - кожне підприємство розглядається як юридична особа, відокремлена від її власників, у зв`язку з чим особисте майно та зобов`язання власників не повинні відображатися у фінансовій звітності підприємства;

послідовність - постійне (з року в рік) застосування підприємством обраної облікової політики. Зміна облікової політики можлива лише у випадках, передбачених національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, міжнародними стандартами фінансової звітності та національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку у державному секторі, і повинна бути обґрунтована та розкрита у фінансовій звітності;

безперервність - оцінка активів та зобов`язань підприємства здійснюється виходячи з припущення, що його діяльність буде тривати й надалі;

нарахування - доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів;

превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми;

єдиний грошовий вимірник - вимірювання та узагальнення всіх господарських операцій підприємства у його фінансовій звітності здійснюються в єдиній грошовій одиниці;

інших принципах, визначених міжнародними стандартами або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі залежно від того, які з наведених стандартів застосовуються підприємством.

Відповідно до ч. 6 ст. 8 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Судом встановлено, що в періоді який перевірявся ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» було придбано ТМЦ, які обліковано на підприємстві у якості малоцінних та швидкозношуваних предметів (МШП). Зазначені ТМЦ було придбано у наступних суб`єктів господарювання: ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_3 (ІПН(ІПН НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4 ), ФОП ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_5 ), ФОП ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_6 ), ФОП ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_7 ), ФОП ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_8 ), ФОП ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_9 ), ФОП ОСОБА_10 (ІПН НОМЕР_10 ), ФОП ОСОБА_11 (ІПН НОМЕР_11 ), ФОП ОСОБА_12 (ІПН НОМЕР_12 ), ФОП ОСОБА_13 (ІПН НОМЕР_13 ), ФОП ОСОБА_14 (ІПН НОМЕР_14 ).

Як встановлено під час перевірки було придбано та передано в експлуатацію (списано) більш ніж 83 тис. одиниць МШП загальною вартістю 12 737 528 грн.

Суд зазначає, що у разі реального використання МШП у господарському процесі на підприємстві, в межах перевірки має простежуватись весь ланцюг руху запасів, від оприбуткування на підприємство до видачі відповідальному працівнику підприємства та подальшого списання.

Разом з цим Позивачем не надано документи, що підтверджують внутрішнє переміщення (відпуск, повернення, списання) таких МШП.

Судом встановлено, що в періоді який перевірявся ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» було укладено договори поставки з наступними підприємствами: ТОВ "ОПТИМУС ПРОМ" (), ТОВ "ТОФАНА СОРТ" (), ТОВ "ПРІМУЛА-ПЛЮС" (), ТОВ "БЕСТ ПРАЙД" (), ТОВ "ОБРІ ТОРГ" (), ТОВ "ЕНДЕРЛІН" (), ТОВ" ВІРІАЛ ІНВЕСТ" (), ТОВ "РЕТРАНС ГРУП" (), ТОВ "ВИОЛЕНТ ЮГ" (), ТОВ "ЛЕОНС" (), ТОВ "ТЕК ЮГ" (), ТОВ "ДИМАКС-ЮГ" (), ТОВ "ЦЕНТРТОРГ ЮГ" (), ТОВ "ЕКОЛАЙТС" (), ТОВ "САМІТ ЮКРЕЙН" (), ТОВ "САМТЕКС ГРУП" (), ТОВ "АЙПІ ПРО" (), ТОВ "ТОСАРА ГРУП" (), ТОВ "КЕНЛЮКС" (), ТОВ "ВУЛВЕР ТОРГ" (), ТОВ "СВЕН ПРОМ" (), ТОВ"ВЕРІСОН" (), ТОВ "ВЕККА ПЛЮС" (), ТОВ"ПРОФ ПРОМГРУП" (), ТОВ "САУТРЕМ" (), ТОВ "РЕВІС ПЛЮС" (), ТОВ "ЛЄРБРО" (), ТОВ "АВУАР ТОРГ" (), ТОВ "ТРАВЕНТІНА" (), ПП "АЛСАК" (), ТОВ "УКРПРАЙК" (), ТОВ"ПРОМХОЗТОРГ" (), ТОВ "КЕРОТ ПРОМ" (), ТОВ"ДЕФЕНСОР ЛТД" (), ТОВ"ДІВОС ГРУП" (), ТОВ РЕМІТОН" (), ТОВ "АЛЬ-ТЕКО" (), ТОВ "БЛЕКПУЛ ГРУП" (), ТОВ "ЛЕКСОР ПЛЮС" (), ТОВ "МЕРАН ГОЛД" (), ТОВ БЕКСОР" (), ТОВ "ОНЛАЙН КОМ" (), ТОВ "ДТ-ПЛЮС СЕРВІС" (), ТОВ "ФЛАЕРДЕЙ" (), ТОВ "ТОП ЕНТРІ" (), ТОВ "ГРАНТА-ТРЕЙД КОМПАНІ" (), ТОВ "РАНДЛЕР ГРУП" (), ТОВ "ДІРАМЕ" (), ТОВ "СІЛЛКС" (), ТОВ "АКОЛІТ-К" (), ТОВ "ЖИНІС" (), ТОВ "ОЙЛІ ТРАНСКОРП" (), ТОВ "ЮНІТСКРІН" (), ТОВ "КРІОС-777" (), ТОВ "АКСІДИСК" (), ТОВ "ВОЛДІН" (), ТОВ "БЕЗНЕС-РЕСУРС" (), ТОВ "ВАДАНС" (), ТОВ "ЕРА СТОН" (), ТОВ "ХІТРОГРУП" (), ТОВ "МОК ГРУП" (), ТОВ "ТАР-СЕРП" (), ТОВ "ЛЮТОМАР" (), ТОВ "ЛЕНДМАР ХІ" (), ТОВ "ТАК-ІНВЕСТ" (), ТОВ "КСЛ" (), ТОВ "РЕСОР ГРУП" (), ТОВ "АВЕРЛОК" (), ТОВ "КИЇВ БУДРІГАЛ" (), ТОВ "ВЕБІТРЕСУРС" (), ТОВ "ШИК МАЙСТЕР" (), ТОВ "ОКТ-АЛЬФА" (), ТОВ "АВЕРС БН" (), ТОВ "КОМПАНІЯ" ЛАКШЕР ІНВЕСТ" (),

Укладені договори поставки з вищезазначеними контрагентами мають типовий зміст та однакові умови, а саме:

1.1. На умовах даного Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію визначену у п.1.2. цього Договору;

1.2. Найменування, одиниці виміру та загальна кількість продукції, що є предметом поставки за цим Договором, її часткове співвідношення (асортимент, специфікація, номенклатура), строк поставки та ціна, визнаються Сторонами в супровідних документах на Товар (податкові накладні, видаткові накладні (накладна));

2.1. Якість повинна відповідати діючим в Україні ГОСТам та ТУ по відношенню до кожного з виду Продукції;

3.1. Постачання Продукції за цим Договором здійснюється шляхом «самовивозу» з адреси, вказаної продавцем. Постачання може здійснюватися на інших умовах, доведених Покупцем до Продавця;

3.5. Датою поставки вважається дата підписання Сторонами видаткових накладних на продукцію;

3.6. Право власності на Продукцію переходить в момент підписання видаткових накладних Покупцем;

4.1. Ціна на Продукцію, встановлюється в гривні за одиницю виміру. Одиниця виміру та ціна вказується у видатковій накладній.

Основною номенклатурою товарів, що постачались на адресу ТОВ "ПРОКАР ТРЕЙДІНГ" по типовим договорам, укладеним з вищезазначеними контрагентами є асортимент товарів для авто (дрібні автомобільні запчастини, авто-аксесуари, речовини та засоби по уходу/обслуговуванню автомобілів, інструменти для автомобілів та СТО, тощо).

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій з зазначеними вище контрагентами Позивачем до суду було надано наступні документи: договори, специфікації, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, оприбуткування товарів на склад, договори про переведення (переуступку) боргу.

Разом з цим суд зазначає, що будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Надаючи оцінку реальності вчинення господарських операцій між Позивачем та зазначеними контрагентами суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 74.3. ст. 74 Податкового кодексу України, зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Згідно з пунктом 83.1 статті 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом (пп. 83.1.1); податкова інформація (nn.83.1.2); експертні висновки (пп.83.1.3); судові рішення (пп.83.1.4): податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (пп. 83.1.6).

Тобто, під час проведення тих чи інших перевірок, контролюючий орган використовує податкову інформацію щодо платників податків для складання висновків щодо перевірок, оскільки при дослідженні реальності господарських операцій аналізу підлягає не тільки первинна документація, а й можливість та здатність учасників господарських операцій виконати свої зобов`язання в рамках тих чи інших угод.

Судом встановлено, що посадовими особами Відповідача під час перевірки було використано результати відпрацювання податкових інформацій, згідно з якими встановлено реалізацію вищезазначеними підприємствами товарів та послуг за номенклатурою, відмінною від номенклатури документально оформленого попереднього придбання, відповідно до податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних. Було встановлено що у контрагентів Позивача відсутні імпортні операції, відсутні трудові ресурси за даними 1-ДФ, 4-ДФ, за даними фінансової звітності відсутні основні засоби. Крім того встановлено, що підприємства за даними ЄРПН не мають операцій з оренди складських приміщень або зберігання ТМЦ, не мають операцій з оренди транспортних засобів або придбання транспортних послуг.

До органів ДПС, контрагентами Позивача за весь період їх діяльності з дати державної реєстрації надавалась виключно податкова звітність з ПДВ. При цьому контрагентами Позивача до органів ДПС не подавалась податкова звітність з податку на прибуток; фінансова звітність (відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності); податкова звітність з єдиного податку-юридичної особи; податкова звітність про суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку форми 1-ДФ; податкова звітність про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, форми Д-4.

При цьому ТОВ "БЕСТ ПРАЙД" (), ТОВ "ЕКОЛАЙТС" (), ТОВ "СВЕН ПРОМ" (), ТОВ "САУТРЕМ" (), ТОВ "ОНЛАЙН КОМ" (), ТОВ "ТОП ЕНТРІ" (), ТОВ "ГРАНТА-ТРЕЙД КОМПАНІ" (), ТОВ "РАНДЛЕР ГРУП" (), ТОВ "ДІРАМЕ" (), ТОВ "СІЛЛКС" (), ТОВ "АКОЛІТ-К" (), ТОВ "ЖИНІС" (), ТОВ "ОЙЛІ ТРАНСКОРП" (), ТОВ "ЮНІТСКРІН" (), ТОВ "КРІОС-777" (), ТОВ "АКСІДИСК" (), ТОВ "ВОЛДІН" (), ТОВ "БЕЗНЕС-РЕСУРС" (), ТОВ "ВАДАНС" (), ТОВ "ЕРА СТОН" (), ТОВ "ХІТРОГРУП" (), ТОВ "МОК ГРУП" (), ТОВ "ТАР-СЕРП" (), ТОВ "ЛЮТОМАР" (), ТОВ "ЛЕНДМАР ХІ" (), ТОВ "ТАК-ІНВЕСТ" (), ТОВ "РЕСОР ГРУП" (), ТОВ "АВЕРЛОК" (), ТОВ "ВЕБІТРЕСУРС" (), ТОВ "ШИК МАЙСТЕР" (), ТОВ "ОКТ-АЛЬФА" (), ТОВ "АВЕРС БН" (), розрахункові рахунки у банках не відкривали.

Крім того, під час перевірки посадовими особами Відповідача встановлено, що розрахунки по оформленим операціям із придбання товарів для авто в асортименті проведено частково в сумі 1 010 000 грн., в іншій частині зобов`язань, на підставі договорів переуступлення права вимоги, було змінено кредиторів в сумі 23 952 796,49 грн.

За даними ЄДРСР, судом досліджено наявність кримінальних проваджень щодо фіктивності підприємств в яких фігурують ТОВ "ОПТИМУС ПРОМ" (), ТОВ "ТОФАНА СОРТ" (), ТОВ "ПРІМУЛА-ПЛЮС" (), ТОВ "БЕСТ ПРАЙД" (), ТОВ "ЕНДЕРЛІН" (), ТОВ" ВІРІАЛ ІНВЕСТ" (), ТОВ "ВИОЛЕНТ ЮГ" (), ТОВ "ЛЕОНС" (), ТОВ "ТЕК ЮГ" (), ТОВ "ДИМАКС-ЮГ" (), ТОВ "ЦЕНТРТОРГ ЮГ" (), ТОВ "САМІТ ЮКРЕЙН" (), ТОВ "АЙПІ ПРО" (), ТОВ "ТОСАРА ГРУП" (), ТОВ "КЕНЛЮКС" (), ТОВ "ВУЛВЕР ТОРГ" (), ТОВ "СВЕН ПРОМ" (), ТОВ"ВЕРІСОН" (), ТОВ"ПРОФ ПРОМГРУП" (), ТОВ "САУТРЕМ" (), ТОВ "РЕВІС ПЛЮС" (), ТОВ "ЛЄРБРО" (), ТОВ "АВУАР ТОРГ" (), ПП "АЛСАК" (), ТОВ "УКРПРАЙК" (), ТОВ"ПРОМХОЗТОРГ" (), ТОВ "КЕРОТ ПРОМ" (), ТОВ"ДЕФЕНСОР ЛТД" (), ТОВ"ДІВОС ГРУП" (), ТОВ РЕМІТОН" (), ТОВ "АЛЬ-ТЕКО" (), ТОВ "ЛЕКСОР ПЛЮС" (), ТОВ БЕКСОР" (), ТОВ "ОНЛАЙН КОМ" (), ТОВ "РАНДЛЕР ГРУП" (), ТОВ "ЖИНІС" (), ТОВ "ВОЛДІН" (), ТОВ "ЕРА СТОН" (), ТОВ "ХІТРОГРУП" (), ТОВ "ЛЕНДМАР ХІ" (), ТОВ "КСЛ" ().

При цьому директор ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ», ОСОБА_15 , в судовому засіданні не зміг пояснити хто на підприємстві займається взаємодією з контрагентами, здійснює їх пошук, розробляє договори.

Таким чином, встановлені дані і факти дозволяють зробити висновок що укладені між наведеним переліком контрагентів-постачальників договори не опосередковувалися реальним виконанням операцій, які становлять його предмет.

Фактично у ТОВ ПРОКАР ТРЕЙДІНГ відсутній факт формування згідно з абзацом другим ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва.

А тому встановлені судом обставини, у сукупності, не дають підстав для висновку про реальність вчинення господарських операцій, які були предметом перевірки та відображені в акті перевірки від 22.11.2019 року № 418/15-32-05-09/39188812 у зв`язку з чим прийняті податкові повідомлення рішення № від 18.12.2019 р., яким збільшено ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток, 11021000» на 9 771 591,00 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 7 817 273,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 954 318,00 грн. та № від 18.12.2019 р., яким збільшено ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість, 14060100» на 7 620 505,00 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 6 096 404,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 524 101,00 грн. є правомірними.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Прокар Трейдінг (вул. Дальницька, 43/15, м.Одеса, 65005, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 03.07.2020 року.

Суддя А.А. Радчук.

.