Справа № 640/7670/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року м. Київ № 640/7670/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаГоловного управління Державної казначейської служби України у місті Києві Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А, ) щодо відмови виконати Подання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, 8) про повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) збору на обов`язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 25 416, 09 грн.(двадцять п`ять тисяч чотириста шістнадцять грн. 09 коп.);

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А, ) виконати Подання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, 8) про повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) збору на обов`язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 25 416, 09 грн.(двадцять п`ять тисяч чотириста шістнадцять грн. 09 коп.).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем квартира придбавалась вперше, а тому, відповідно до положень пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», він повинен був бути звільнений від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1%. Позивач вимушений був сплатити збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1%, оскільки це є однією з обов`язкових підстав для посвідчення нотаріусом договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.04.2020 позовну заяву залишено без руху. Позивач, у встановлені судом строки усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.04.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі № 640/7670/20 та запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду відзив на позовну заяву.

У поданому до суду відзиві Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві (далі - відповідач), заперечуючи проти позовних вимог, вказав, що під час перевірки Головним управлінням Казначейства Подання Головного управління пенсійного фонду в місті Києві на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів платежів та інших доходів бюджету від 21.02.2020 № 2600-0503-8/20051 було встановлено, що сплачені позивачем згідно квитанції № 0002688 від 24.04.2019р. кошти у вигляді збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 25 416.09 грн. на рахунок №607 не надходили, а тому підстави для виконання Головним управлінням Казначейства Подання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві відсутні.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо не формування та не подання до Головного управління Державної казначейської служби України м. Києві подання про повернення суми помилково сплачено збору на обов`язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 25 416, 09 грн. (двадцять п`ять тисяч чотириста шістнадцять грн. 09 коп.), звернувся з позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2019 року у справі № 640/18104/19 адміністративний позов задоволено повністю:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не сформування та не подачі до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 25 416,09 грн., сплаченого згідно з квитанцією №0002688 від 24.04.2019 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 25416,09 грн., сплаченого згідно з квитанцією №0002688 від 24.04.2019 року.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2019 року у справі № 640/18104/19 набрало законної сили.

На виконання рішення суду сформовано Подання Головного управління пенсійного фонду в місті Києві на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів платежів та інших доходів бюджету від 21.02.2020 № 2600-0503-8/20051.

28.02.2020 року Подання Головного управління пенсійного фонду в місті Києві на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів платежів та інших доходів бюджету від 21.02.2020 № 2600-0503-8/20051 було надано до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві.

Відповідач у своєму листі від 06.03.2020 року № 05-08 2563 повідомив, що не має підстав для повернення коштів сплачених позивачем, у зв`язку із тим , що відповідач не зміг встановити факту зарахування суми збору, сплаченого позивачем.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України згідно з пунктом 5 частиною шостою Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України» від 23.07.2014 №280 Пенсійний фонд України організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо забезпечення надходжень від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 жовтня 2010 року за №988/18283, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Процедура повернення коштів, надміру зарахованих до державного бюджету, встановлена "Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182.

Відповідно до пункту 5 глави 1 "Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів" повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Пунктом 10 цього Порядку встановлено, що заява та подання або ухвала суду подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету. Органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння надходжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів. У разі відсутності такого нормативно-правового акта платник подає до відповідного органу Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як уже зазначалось, відповідач у своєму листі від 06.03.2020 року № 05-08 2563 повідомив, що не має підстав для повернення коштів сплачених позивачем, у зв`язку із тим, що не зміг встановити факту зарахування суми збору, сплаченого позивачем.

З огляду на встановлення рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2019 року у справі № 640/18104/19 факту сплати перед укладенням договору купівлі-продажу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла у розмірі 25 416, 09 грн. відповідно до платіжного доручення (квитанції) № 0002688 від 24.04.2019 року, суд приходить до висновку, що позивач має право на повернення суми помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої - третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи. Отже, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати у сумі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А, ), щодо відмови виконати Подання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, 8) про повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) збору на обов`язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 25 416, 09 грн.(двадцять п`ять тисяч чотириста шістнадцять грн. 09 коп.).

3. Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А, ) виконати Подання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, 8) про повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) збору на обов`язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 25 416, 09 грн.(двадцять п`ять тисяч чотириста шістнадцять грн. 09 коп.).

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.