Справа № 520/1883/2020
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 р. Справа № 520/1883/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бершова Г.Є.,

суддів: Катунова В.В., Рєзнікової С.С.

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖЕНЕРАЛ ЛОДЖИСТИК 1" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року по справі № 520/1883/2020 (головуючий 1 інстанції Мельніков Р.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖЕНЕРАЛ ЛОДЖИСТИК 1" до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання протиправними дій та постанови, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЖЕНЕРАЛ ЛОДЖИСТИК 1", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області з відбору зразків продукції, призначення та проведення експертизи (випробування) відібраних зразків продукції під час проведення позапланової перевірки ТОВ "ДЖЕНЕРАЛ ЛОДЖИСТИК 1";

- визнати протиправною та скасувати постанову №003 від 22.01.2020 року Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів"про застосування до ТОВ "ДЖЕНЕРАЛ ЛОДЖИСТИК 1" штрафу в розмірі 225588,90 грн.

15.05.2020 року представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив:

- прийняти ухвалу про забезпечення адміністративного позову ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ ЛОДЖИСТИК 1» від 11.02.2020 р. шляхом зупинення дії індивідуального акта - зупинення постанови про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 22.01.2020 р. № 003 Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області;

- прийняти ухвалу про забезпечення адміністративного позову ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ ЛОДЖИСТИК 1» від 11.02.2020 р. шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - зупинення стягнення на підставі постанови про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 22.01.2020 р. № 003 Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області в межах виконавчого провадження № 62014215.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що позивач звернувся до суду із даним позовом 12.02.2020 року щодо визнання протиправною та скасування постанови №003 від 22.01.2020 р. При цьому, 13.05.2020 року підприємством позивача були отримані від Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (61052, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 58) наступні постанови по виконавчому провадженню № 62014215: постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.05.2020 р., постанову про арешт майна боржника від 08.05.2020 р., постанову про розмір мінімальниx витрат виконавчого провадження від 08.05.2020 р., постанову про стягнення виконавчого збору від 08.05.2020 р. Також із посиланням на приписи Закону України «Про виконавче провадження» представником позивача вказано, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову. В той же час, Закон України «Про виконавче провадження» також не містить механізму зупинення виконання оскаржуваного рішення до розгляду спору судом. В той же час, представником позивача вказано, що відкриття виконавчого провадження на підставі постанови № 003 про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 22.01.2020 р., зумовлює вжиття органами державної виконавчої служби заходів примусового стягнення та тягне за собою інші наслідки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Вказане, у свою чергу, може негативно вплинути на майновий стан ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ ЛОДЖИСТИК 1», оскільки передбачає стягнення не лише суми штрафу на підставі постанови № 003, яка є спірною, а й витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, а також можливий арешт майна боржника. При цьому, представником позивача наголошено, що стягнення за виконавчим провадженням № 62014215 може призвести до ускладнення чи унеможливить ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ ЛОДЖИСТИК 1», за захистом яких ми звернулися до Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖЕНЕРАЛ ЛОДЖИСТИК 1" про забезпечення позову відмовлено.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги, викладені в заяві про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що підставою для звернення позивача до суду слугували обставини протиправності, на думку позивача, дій Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області з відбору зразків продукції, призначення та проведення експертизи (випробування) відібраних зразків продукції під час проведення позапланової перевірки ТОВ "ДЖЕНЕРАЛ ЛОДЖИСТИК 1", а також протиправності постанови №003 від 22.01.2020 року Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів".

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що у даному випадку підстави для забезпечення даного позову шляхом зупинення дії спірної постанови і зупинення стягнення на підставі такої постанови, спрямовані на їх примусове виконання, не виникли, що свідчить про недоведеність позивачем обґрунтованості підстав, що вказували б на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та можливість істотного ускладнення виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Підстави забезпечення позову, передбачені частини другої статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За умовами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що з матеріалів адміністративної справи вбачається, що підставою для звернення позивача до суду слугували обставини протиправності, на думку позивача, дій Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області з відбору зразків продукції, призначення та проведення експертизи (випробування) відібраних зразків продукції під час проведення позапланової перевірки ТОВ "ДЖЕНЕРАЛ ЛОДЖИСТИК 1", а також протиправності постанови №003 від 22.01.2020 року Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів".

Представником позивача у адміністративному позові вказано, що оскаржувані у даній справі дії та постанова про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів", є протиправними, оскільки відповідачем допущено порушення в частині порядку проведення позапланової перевірки та відбирання проб, а також надано невірну оцінку обставинам.

Колегія суддів зазначає, що з аналізу змісту норм діючого законодавства вбачається, що останні містять вимоги стосовно обов`язку особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, навести обґрунтування необхідності застосування такого заходу й зазначити усі необхідні відомості для цього з поданням відповідних доказів, з яких би суд мав змогу достовірно встановити доцільність реалізації вказаного процесуального повноваження.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту поданої до суду заяви про забезпечення позову вбачається наведення заявником обґрунтувань щодо необхідності застосування таких заходів тим, що примусове виконання рішення відповідача призведе до негативного впливу на його майновий стан, а також можливий арешт майна боржника.

При цьому, заявник не додав до заяви доказів, які б містили відомості щодо його поточних фінансових показників, обсягу оборотних коштів (активів), розміру грошових коштів, розміщених, в тому числі на банківських рахунках, інформацію про наявність або відсутність інших активів тощо.

Відтак, суд позбавлений можливості встановити обставини наявності у позивача фінансових можливостей, з урахуванням суми штрафу, визначеної у спірній постанові, достатніми для нормального функціонування і здійснення господарської діяльності.

Крім того, колегія суддів зазначає, що питання, пов`язані зі сплатою заявником штрафів на підставі спірної постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області, не входять до предмету доказування у даній справі, який безпосередньо пов`язаний з перевіркою дотримання відповідачем, під час її прийняття, вимог законодавства, що, своєю чергою, не створює передумов для висновку, що невжиття заходів забезпечення даного позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, як учасника публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.08.2019 року у справі №200/3887/19-а.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку, підстави для забезпечення даного позову шляхом зупинення дії спірної постанови і зупинення стягнення на підставі такої постанови, спрямовані на їх примусове виконання, не виникли, що свідчить про недоведеність позивачем обґрунтованості підстав, що вказували б на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та можливість істотного ускладнення виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖЕНЕРАЛ ЛОДЖИСТИК 1" - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року по справі № 520/1883/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов С.С. Рєзнікова