Справа № 120/2160/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 липня 2020 р. Справа № 120/2160/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Вінницькій області). У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 04.03.2020 № 31 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати відповідача зарахувати період роботи з 01.12.1986 по 28.12.2015 за професією маляра по фарбуванню автомобілів до пільгового стажу за Списком № 2;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, з дня звернення за пенсією та виплатити недоотриману суму пенсії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. До заяви з метою призначення пенсії надав всі необхідні документи, що підтверджують його зайнятість на роботах із шкідливими умови праці.

Рішенням відповідача від 04.03.2020 № 31 відмовлено у призначенні пенсії. Рішення мотивовано тим, що у позивача відсутній необхідний стаж роботи зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 2.

Відповідач зазначив, що взяти до уваги надану позивачем уточнюючу довідку від 27.02.2020 № 27 про пільговий характер роботи в ПрАТ «Вінниччина - Авто» неможливо, у зв`язку із невідповідністю періодів трудової діяльності записам у трудовій книжці; невідповідність займаної професії чинним на період роботи Спискам; відсутністю відомостей про клас небезпеки шкідливих речовин, з якими працював позивач.

Крім того відповідач вказав про відсутність відомостей про черговість атестації робочих місць; додатку до наказу про атестацію, проведену згідно наказу від 19.05.2005; невідповідність професії, працівникам якої підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно наказу від 31.03.2010 чинним на період роботи Спискам.

З огляду на викладене відповідач дійшов висновку, що пільговий стаж роботи зі шкідливими умовами праці за Списком № 2 у позивача відсутній.

Рішення відповідача від 04.03.2020 № 31 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивач вважає протиправним, зазначаючи, що ним було надано всі необхідні документи, які підтверджують шкідливі умови праці в ПрАТ «Вінниччина - Авто». Тому, з метою захисту свої прав та законних інтересів, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою від 01.06.2020 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім, того відповідачеві встановлено 15 - ти денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Також ухвалою від 01.06.2020 витребувано за ініціативою суду у ГУ ПФУ у Вінницькій області матеріали пенсійної справи ОСОБА_1

22.06.2020 на адресу суду від ГУ ПФУ у Вінницькій області надійшли витребувані докази та відзив на позовну заяву, у якій відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Як підставу для відзиву відповідач зазначає, що відповідно до ч. 1 та 2 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які повний робочий день працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Згідно п. 2. ч. 2 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058 пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців за Списком № 2.

Також, при призначенні цього виду пенсії обов`язковою умовою є підтвердження спеціального стажу уточнюючими довідками, відповідного зразка, підприємств або організацій про пільговий характер роботи, у якій має бути зазначено: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професію або посад, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їхні номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи на підставі яких видано зазначену довідку.

Крім того, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Відповідач вважає, що при визначенні права на пільгову пенсію за віком за Списками № 1 або № 2 слід враховувати, що до спеціального стажу включаються періоди часу, коли працівник був зайнятий повний робочий день на відповідних роботах.

Під повним робочим днем слід розуміти виконання робіт в умовах передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професій чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Відповідач зазначає, що згідно записів трудової книжки позивача встановлено, що з 27.03.1986 ОСОБА_1 прийнятий на роботу на Хмільницьку СТО Вінницького обласного ВО «Вінницяавтотехобслуговування» слюсарем по ремонту автомобілів 1 розряду; з 01.09.1986 - присвоєно суміжну професію маляра по фарбуванню автомобілів 1 розряду; з 01.12.1986 - переведений малярем по фарбуванню автомобілів 1 розряду; з 21.06.1986 - встановлено 3 розряд за тією ж професією; з 09.01.1995 - звільнений з роботи; з 10.01.1995 - прийнятий на Хмільницьку СТО ВАТ «Вінниччина-Авто» малярем по фарбуванню автомобілів 3 розряду; з 10.10.1977 - Хмільницька СТО реорганізована у Виробничо-торгівельну філію «Хмільницька СТО»; з 12.08.2003 - філія реорганізована в Дочірнє підприємство «Хмільник-Авто»; з 01.04.2006 - філія реорганізована у ВАТ «Вінниччина-Авто Хмільник-Авто»; з 25.05.2010 - філія перейменована у Філію «Хмільник-Авто» ПАТ «Вінниччина-Авто»; з 28.12.2015 - звільнений з роботи.

Згідно уточнюючої довідки № 11 від 03.02.2020 виданої ПрАТ «Вінниччина-Авто», простежуються наступні відомості про трудову діяльність позивача: з 27.03.1986 - прийнятий на роботу слюсарем по ремонту автомобілів; з 01.09.1986 - присвоєно суміжну професію маляра по фарбуванню автомобілів; з 01.12.1986 - переведений на посаду маляра по фарбування автомобілів 1 розряду; з 21.06.1988 - присвоєно 3 розряд; з 28.12.2015 - звільнений з роботи.

Чинними на період роботи позивача Списками правом на пільгове пенсійне забезпечення користувалися малярі, зайняті на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки, що передбачено розділом XXXIII Списку № 2, затвердженого постановою КМУ № 36 від 16.01.2003.

Відповідач вказав, що ОСОБА_1 було надано уточнюючу довідку про пільговий характер роботи № 22 від 27.02.2020 видану ПрАТ «Вінниччина-Авто», згідно якої він в періоди з 01.12.1986 по 30.03.2015 та з 06.04.2015 по 28.12.2015 протягом повного робочого дня працював зі шкідливими умовами праці та виконував малярні роботи по фарбуванню автомобілів за професією маляр по фарбуванню автомобілів з посиланням на Список № 2, затверджений постановами Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956, Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 та Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994.

Проте, відповідач дійшов висновку, що взяти до уваги надану позивачем довідку при обчисленні пільгового стажу неможливо, з огляду на невідповідність періодів трудової діяльності записам у трудовій книжці; невідповідність займаної позивачем професії чинним на період роботи Спискам; відсутні відомості про клас небезпеки шкідливих речовин, з якими працював позивач; не зазначено Постанову, згідно якої затверджуються чинні Списки; наявне невірне посилання на розділ Списків.

Також відповідач зазначає, що позивачем були надані накази про результати атестації робочих місць:

№ 24-т від 19.05.2005р. по Дочірньому підприємству «Хмільник-Авто», проте визначити працівникам яких професій і посад підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно даного наказу неможливо, з огляду на відсутність додатку з відповідним переліком;

№ 19/1-т від 31.03.2010р. по Філії ВАТ «Вінниччина-Авто» «Хмільник- Авто», згідно якого підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 для малярів з фарбування автомобілів, проте дану атестацію не можна вважати правомірною, з огляду на невідповідність зазначеної професії чинним на період роботи Спискам, тому для прийняття її до уваги при обчисленні пільгового стажу законні підстави відсутні;

№ 22-Т від 06.04.2015р. по Філії «Хмільник-Авто» ПАТ «Вінниччина - Авто», згідно якого підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення для малярів, зайнятих на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Однак, на думку відповідача, для зарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 01.12.1986 по 30.03.2015 відсутні законні підстави, з огляду на невідповідність посади, за якою працював позивач згідно записів у трудовій книжці та уточнюючій довідці чинним на період роботи Спискам; неналежне оформлення пільгової довідки - відсутні чинні на період роботи особи Списки; відсутність відомостей про черговість атестації робочих місць; відсутність додатку до наказу про атестацію, проведену згідно наказу від 19.05.2005; невідповідність професії, працівникам якої підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно наказу від 31.03.2010 чинним на період роботи Спискам.

Крім того відповідач дійшов висновку, що для зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача 01.04.2015 по 05.04.2015 також немає законних підстав, з огляду на відсутність відповідного періоду в уточнюючій довідці про пільговий характер роботи; невідповідність посади, за якою працював позивач згідно записів у трудовій книжці чинним на період роботи Спискам; невідповідність професії, працівникам якої підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно наказу від 31.03.2010 чинним на період роботи Спискам.

Відповідач вважає, що зарахувати до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 06.04.2015 по 28.12.2015 також неможливо, з огляду на невідповідність посади, за якою працював позивач згідно записів у трудовій книжці та уточнюючій довідці

Тому, відповідач вважає, що Головне управління рішенням № 31 від 04.03.2020 правомірно відмовило ОСОБА_1 , у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 1 та 2 ст. 114 Закону № 1058.

З огляду на викладене відповідач вважає, що рішення від 15.01.2020 № 02 є правомірним, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

26.02.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До вказаної заяви позивачем, зокрема надано документи, що на його думку підтверджують право на пенсію на пільгових умовах (а.с.99).

Рішенням відповідача від 04.03.2020 № 31 позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Рішення мотивовано тим, що у позивача відсутній необхідний стаж роботи зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 2.

Відповідач зазначив, що взяти до уваги надану позивачем уточнюючу довідку від 27.02.2020 № 27 про пільговий характер роботи в ПрАТ «Вінниччина - Авто» неможливо, з огляду на невідповідність періодів трудової діяльності записам у трудовій книжці; невідповідність займаної позивачем професії чинним на період роботи Спискам; відсутні відомості про клас небезпеки шкідливих речовин, з якими працював позивач; не зазначено Постанову, згідно якої затверджуються чинні Списки; наявне невірне посилання на розділ Списків.

Для зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача з 01.12.1986 по 30.03.2015 законні підстави відсутні, з огляду на невідповідність посади, за якою працював позивач згідно записів у трудовій книжці та уточнюючій довідці чинним на період роботи Спискам; неналежне оформлення пільгової довідки - відсутні чинні на період роботи особи Списки; відсутність відомостей про черговість атестації робочих місць; відсутність додатку до наказу про атестацію, проведену згідно наказу від 19.05.2005; невідповідність професії, працівникам якої підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно наказу від 31.03.2010 чинним на період роботи Спискам.

Для зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача 01.04.2015 по 05.04.2015 законних підстав також немає, з огляду на відсутність відповідного періоду в уточнюючій довідці про пільговий характер роботи; невідповідність посади, за якою працював позивач згідно записів у трудовій книжці чинним на період роботи Спискам; невідповідність професії, працівникам якої підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно наказу від 31.03.2010 чинним на період роботи Спискам.

Зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача з 06.04.2015 по 28.12.2015 також неможливо, з огляду на невідповідність посади, за якою працював позивач згідно записів у трудовій книжці та уточнюючій довідці.

З огляду на викладене, відповідач дійшов висновку, що у позивача відсутній необхідний для призначення пільгової пенсії стаж роботи зі шкідливими умовами праці за Списком № 2, внаслідок чого було прийнято рішення від 04.03.2020 № 31 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах (а.с.77-78, 122-123).

Не погоджуючись із рішенням відповідача від 04.03.2020 № 31, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, який був прийнятий на зміну положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII.

Статтею 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Суд зазначає, що спір виник у зв`язку із не зарахуванням позивачу періоду з 01.12.1986 по 28.12.2015 пільгового стажу на посаді маляра по фарбуванню автомобілів з метою призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» внесено зміни до Закону від 09.07.2003 № 1058-IV та доповнено його розділом XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Також Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» внесено зміни у п. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» та викладено їх в такій редакції:

Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Суд зазначає, що згідно вимог ст. 62 Закону від 05.11.91 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у спірний період з 01.12.1986 по 21.06.1988 працював малярем по фарбуванню автомобілів 1 розряду, з 21.06.1988 по 28.12.2015 працював малярем по фарбуванню автомобілів 3 розряду (а.с.12-13).

Відповідно до кваліфікаційних характеристик професії, визначених Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників Випуск № 1 "Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності" Маляр 3 розряду фарбує поверхні, які потребують високоякісного оброблення, після нанесення шпаклівок і ґрунтувальних шарів фарбами і лаками в декілька тонів, здійснює шліфування, ґрунтування, прооліфлення та полірування їх різними інструментами. Виконує пофарбування поверхонь під простий рисунок різних порід дерева, мармуру та каменю. Наносить малюнки і написи за трафаретами у два-три тони; цифри та літери без трафаретів. Фарбує деталі та поверхні на електростатичних установках і електростатичними фарборозпилювачами. Обробляє поверхні набризгуванням. Обробляє поверхні сповільнювачами корозії. Регулює подавання повітря і фарби у розпилювачі. Покриває вироби лаками на основі бітуму та нітролаками. Очищає замкнені об`єми (циліндри, відсіки). Фарбує та очищає (обшкрябує) судна в доках. Виконує міжопераційний захист фосфатованими ґрунтовками листового матеріалу та профільного прокату для суднових конструкцій, крім цистерн питної, дистильованої і поживної води, медичного і технічного жиру. Наносить лакофарбові покриття у місця розташування змінної ватерлінії суден, до оброблення яких не висуваються високі вимоги. Виготовляє нескладні трафарети. Готує суміші з масляних фарб і лаків, нітрофарб, нітролаків та синтетичних емалей. Підбирає колір за заданими зразками. Підналагоджує механізми і пристрої, які застосовуються під час виконання малярних робіт.

Прикладні роботи, зокрема автомобілі вантажні - остаточне фарбування; автомобілі легкові та автобуси - нанесення ґрунтового шару, шпаклювання, шліфування, первинне і вторинне фарбування кузова.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Суд зазначає, що на період роботи позивача з 01.12.1986 по 10.03.1994 діяв Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників із шкідливими та тяжкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956, Постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, у період роботи з 11.03.1994 по 28.12.2015 чинною був Список № 2 затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Відповідно до п. «а» розділ XXIX, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на будівництві будинків і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту і зв`язку, житлових і культурно-побутових, а також надземних будівель і споруд, шахт, рудників і комунікацій, зайнятість на яких повний робочий день, дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відноситься маляр по роботі з нітрофарбами.

Списком № 2 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, розділом XXXIII "Загальні професії" (код 450) передбачено посаду маляра, який зайнятий на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Згідно зі Списком № 2 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, розділом XXXIII "Загальні професії" (код 450) передбачено посаду маляра, який зайнятий на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, розділом XXXIII "Загальні професії» (позиція 33) передбачено посаду маляра, який зайнятий на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Із аналізу процитованого видно, що посада маляра включена до Списку № 2, що дає право на пільгову пенсію, за умови виконання певних робіт, зокрема із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Проте, з трудової книжки неможливо встановити чи виконував позивач роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, а саме чи був зайнятий на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Пунктом 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17.

Згідно довідок ПАТ «Вінниччина - Авто» від 03.02.2020 № 12, від 18.02.2020 № 20, від 27.02.2020 № 22, від 30.04.2020 № 49 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів судом встановлено, що позивач у період з 01.12.1986 по 30.03.2015 та з 06.04.2015 по 28.12.2015 виконував малярні роботи по фарбуванню автомобілів за професією «маляр по фарбуванню автомобілів 3-го розряду», що передбачена Списком № 2, розділом XXXIII, підрозділом 33, код КП 7212 згідно Постанови Ради Міністрів СРСР Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (а.с.66-69).

Аналізуючи зміст довідок ПАТ «Вінниччина - Авто» суд дійшов висновку, що вказані довідки підтверджують зайнятість позивача повний робочий день за професією «маляр по фарбуванню автомобілів 3-го розряду» у період з 01.12.1986 по 30.03.2015 та з 06.04.2015 по 28.12.2015, а також те що, вказана професія передбачена Списком № 2 Постанови Ради Міністрів СРСР Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Тому твердження відповідача про те, що у довідці ПАТ «Вінниччина - Авто» від 27.02.2020 № 22 професія позивача не відповідає чинним на період роботи Спискам, не зазначено Постанову, згідно якої затверджуються чинні Списки є необґрунтованим.

Крім того судом встановлено, що наказами ДП «Хмільник - Авто» (в подальшому Філія ВАТ «Вінниччина - Авто» «Хмільник - Авто», Філія «Хмільник - Авто» ПАТ «Вінниччина - Авто») від 19.05.2005 № 24-т, від 31.03.2010 № 19/1-т, від 06.04.2015 № 22-т «Про результати атестації робочих місць» на підставі результатів санітарних досліджень, затверджено Перелік професій працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 (а.с.18-19, 30-34, 48-52).

Відповідно до Карти умов праці професії «маляри, зайняті на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки» та «маляр з фарбування автомобілів» атестовані як такі, що входить до Списку працівників, безпосередньо зайнятих на робочих місцях, роботах, професіях і посадах з особливо шкідливими умовами праці, яким підтверджене право на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с.20-29, 35-44, 54-62).

З наведеного суд доходить висновку про те, що в даному випадку самим підприємством підтверджено шкідливий характер цієї професії, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2.

Крім того, згідно з Висновками від 12.07.2010 № 09-04-205, від 26.05.2015 № 09-04-144 результатів експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці та правильності віднесення їх до категорії із шкідливими і важкими умовами праці ВАТ «Вінниччина - Авто» «Хмільник - Авто», Філія «Хмільник - Авто» ПАТ «Вінниччина - Авто» Державна експертиза умов праці погодилась з висновками атестаційної комісії підприємства у встановленні по робочих місцях пільг та компенсацій за роботу в шкідливих і важких умовах праці, в тому числі право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 згідно Списку виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 (а.с.45-47, 63-65).

Відтак, посилання відповідача у рішенні від 15.01.2020 № 02 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на невідповідність займаної позивачем професії чинним на період роботи Спискам; відсутні відомості про клас небезпеки шкідливих речовин, з якими працював позивач; не зазначено Постанову, згідно якої затверджуються чинні Списки; невідповідність посади, за якою працював позивач згідно записів у трудовій книжці та уточнюючій довідці чинним на період роботи Спискам; відсутність додатку до наказу про атестацію, проведену згідно наказу від 19.05.2005; невідповідність професії, працівникам якої підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно наказу від 31.03.2010 чинним на період роботи Спискам не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріалами справи підтверджено пільговий стаж за Списком № 2, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у період охоплений атестацією.

Щодо посилання відповідача у рішенні від 04.03.2020 № 31 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на відсутність відомостей про черговість атестації робочих місць, суд зазначає наступне.

19.02.2020 Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі № 520/15025/16-а, в які зазначено, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі № 21-183а13, від 25.11.2014 у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14.04.2015 у справі № 21-383а14, від 02.12.2015 у справі № 21-1329а15, від 10.02.2016 у справі № 21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Приймаючи зазначену вище постанову у справі № 520/15025/16-а, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, із урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин та враховуючи зазначені вище правові висновки Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що не проведення чи несвоєчасне проведення атестації робочого місця ОСОБА_1 не може бути підставою для не призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підтвердив право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 за період з 01.12.1986 по 30.03.2015 та з 06.04.2015 по 28.12.2015 на підставі поданих до суду уточнюючих довідок ПАТ «Вінниччина - Авто».

Разом з тим, суд позбавлений фактичних підстав для висновку про віднесення періоду роботи позивача з 01.04.2015 по 05.04.2015 до стажу роботи, що дає право на призначення бажаної для нього пенсії, оскільки вказаний період не охоплений уточнюючими довідками ПАТ «Вінниччина - Авто» від 03.02.2020 № 12, від 18.02.2020 № 20, від 27.02.2020 № 22, від 30.04.2020 № 49.

Оскільки позивач звернувшись із заявою про призначення пенсії не підтвердив підстав для зарахування до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що передбачена Списком № 2 періоду із 01.04.2015 по 05.04.2015, суд дійшов висновку, що відповідачем у рішенні від 04.03.2020 № 31 правомірно не враховано вказаний період до пільгового стажу.

Однак суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості включення періоду роботи з 01.04.2015 по 05.04.2015 до пільгового стажу, за умови надання до органу пенсійного фонду (уточнюючої довідки або інших документів), які б підтвердили право ОСОБА_1 на пільгове пенсійне забезпечення за вказаний період.

Враховуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку, суд доходить висновку про протиправність оскаржуваного рішення відповідача від 04.03.2020 № 31, про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV. Як наслідок це рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У межах заявлених підстав позову, при розгляді цієї справи, судом надавалась оцінка обставинам неврахування періодів роботи позивача до пільгового стажу при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Разом з тим, оскільки у матеріалах пенсійної справи відсутні документи, які б підтверджували пільговий стаж роботи позивача у період з 01.04.2015 по 05.04.2015, суд позбавлений можливості перевірити дотримання всіх умов, визначених законом для прийняття у цій частині позитивного рішення в користь позивача.

Тому, з метою захисту порушених прав та інтересів ОСОБА_1 , відповідача слід зобов`язати повторно розглянути заяву від 26.02.2020 із урахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині рішення, про наявність підстав для врахування періодів роботи з 01.12.1986 по 30.03.2015 та з 06.04.2015 по 28.12.2015 до стажу роботи позивача, що дає право на призначення бажаної для нього пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову частково.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, Законом України від 30.03.2020 № 540-IX, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України від 04.03.2020 № 31, про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.02.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV із урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 560,53 грн. (п`ятсот шістдесят гривень 53 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 9 Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30 березня 2020 року № 540-IX, строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, ).

Суддя Богоніс Михайло Богданович