Справа № 580/1892/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року справа № 580/1892/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в залі суду адміністративну справу за позовом адвоката Ковтуна А.В., поданого від імені ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

01.06.2020 адвокат Ковтун А.В. подав у Черкаський окружний адміністративний суд позов від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Головного управління ДФС у Черкаській області (18001, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд.235; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непроведення їй виплати одноразової грошової допомоги, шляхом перерахування суми виплати на рахунок позивача відповідно до вимог п.10 постанови КМУ від 21.10.2015 №850 протягом двох місяців з дня прийняття рішення ДФС України;

зобов`язання відповідача виплатити їй одноразову грошову допомогу в зв`язку з загибеллю (смертю) працівника податкової міліції ОСОБА_2 згідно з ПК України та Законом України Про міліцію в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, що становить 960500,00грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач всупереч вимог закону не виплатив їй вищевказану допомогу у встановлений законом двомісячний строк з дня прийняття відповідного рішення.

Ухвалою суду від 04.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Також встановлено відповідачу строк тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали для надання відзиву на позовну заяву та доказів. Згідно з даними рекомендованого повідомлення та розписки вказану ухвалу відповідач отримав 10.06.2060, а позивач 15.06.2020.

26.06.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позову відмовити, оскільки кошти на виплату позивачу у кошторисі на 2020 рік не передбачені, порушень законодавства не допущено. Відповідач стверджує, що чинними нормативно-правовими актами не врегульовано порядок нарахування та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції, а Закон України Про міліцію на ці правовідносини не поширюється.

Оскільки сторони клопотань про розгляд справи з їх повідомленням (викликом у судове засідання) суду не надали, суд вирішив розглянути справу у спрощеному провадженні без їх виклику (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що ОСОБА_1 (позивач у справі) та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 11.09.2015 відповідно свідоцтва Серії НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва від 19.02.2019 серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною смерті є нещасний випадок, що стався 30.01.2019 о 20 годині 20 хвилин. Згідно з постановою від 22.04.2019 №13 М(ВЛ)К ДУ "ТМ МВС України по Черкаській області" травма, що 13.02.2019 призвела до смерті співробітника податкової міліції ОСОБА_2 : "Забій головного мозку. Травматичний субарахноїдальний крововилив", - пов`язана з виконанням службових обов`язків.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 у справі №580/2197/19 відповідач склав висновок від 24.02.2020 про призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) працівника податкової міліції, затверджений в.о. голови ДФС України С. Солодченком 02.03.2020. У ньому зазначено, що право на одноразову допомогу мають дружина ОСОБА_2 ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 . Розмір допомоги становить 960500,00грн.

На запит позивача від 19.05.2020 щодо виплати вказаної допомоги відповідач листом від 26.05.2020 №3429/23-00-05-041 повідомив, що згідно з кошторисом на 2020 рік, який затверджений ДФС України за КЕКВ 2730 «Інші виплати населенню», виплати одноразової грошової допомоги позивачу в сумі 960500,00грн не передбачено. Таку виплату буде здійснено після змін до кошторису, які надійдуть від ДФС України.

Тому позивач звернулась з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Діяльність податкової міліції регулюється Розділом ХVІІІ Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Статтею 356 ПК України передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Пунктом 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі Закон №580-VIII) встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно з висновками Верховного Суду в постановах від 07 березня 2018 року у справі №64/5571/16-а та від 19 квітня 2018 року у справі №822/31/18 у подібних правовідносинах, які відповідно до ч.5 ст.242 КАС України підлягають застосуванню судами нижчих інстанцій, аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що за позивачем, якому під час перебування на службі в органі податкової міліції, встановлено інвалідність, у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з проходженням служби, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України "Про міліцію".

Право позивача на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону №580-VIII підтверджене рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 у справі №580/2197/19, що набрало законної сили 23.12.2019.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, доводи відповідача, що Закон України від 20.12.1990 №565-XII "Про міліцію" (далі Закон №565-XII) на спірні правовідносини не поширюється, не є обґрунтованими.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону №565-XII у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків сім`ї загиблого (померлого), його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції врегульований Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі Порядок №850).

На підставі п.9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до п.10 Порядку №850 грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Отже, чинне законодавство встановлює пресічний строк, протягом якого суб`єкт владних повноважень повинен виконати обов`язок з виплати відповідної допомоги. Водночас відповідач не надав жодного доказу такого виконання і не довів, що у спірних правовідносинах не допустив порушень вимог закону.

Виплата грошової допомоги згідно з п.11 Порядку №850 проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

Щодо доводів відповідача про відсутність передбачення в кошторисі на 2020 рік, затвердженому ДФС України за КЕКВ 2730 «Інші виплати населенню», коштів для виплати одноразової грошової допомоги позивачу в сумі 960500,00грн суд врахував таке.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007).

Зокрема, в Рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. Інакше всі негативні наслідки відсутності такого механізму покладаються на державу.

З огляду на зміст статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейський суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні в справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). У пункті 26 цього рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, відсутність бюджетних асигнувань і призначень не є обгрунтованою підставою для невиконання згаданих вище норм законодавства.

Відповідач не надав належних, допустимих і достовірних доказів вчинення в межах власних повноважень дій, звернення до ДФС України щодо внесення змін до кошторису з метою виплати одноразової грошової допомоги позивачу.

Тому суд дійшов висновку про обгрунтованість твердження позивача про порушення її прав вказаною безідяльністю відповідача.

Отже, позовна вимога щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу одноразової грошової допомоги підлягає задоволенню.

Способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень згідно з п.4 ч.1 ст.5 КАС України є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Конституційний суд України у рішенні від 30.01.2003 у справі №1-12/2003 вказав, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Пунктом 13 Порядку №850 визначено, що працівник міліції, а в разі його загибелі (смерті) - члени його сім`ї, батьки та утриманці можуть пред`явити МВС вимоги щодо виплати грошової допомоги протягом трьох років з дня настання події, що дає право на отримання такої допомоги.

Оскільки відповідач не довів, що діяв в межах, спосіб і в порядку, що визначені законом, а право на отримання позивачем одноразової грошової допомоги доведено під час розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача виконати спірний обов`зок..

Зважаючи, що позивач звільнена від сплати судового збору та не надала доказів понесення судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу відповідно до ст.138-139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72-78, 138-139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Черкаській області щодо непроведення ОСОБА_1 виплати одноразової грошової допомоги, шляхом перерахування суми виплати на її рахунок відповідно до вимог п.10 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, протягом двох місяців з дня прийняття рішення ДФС України.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Черкаській області () виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу в зв`язку із загибеллю (смертю) працівника податкової міліції ОСОБА_2 в сумі 960500,00грн. (дев`ятсот шістдесят тисяч п`ятсот гривень нуль копійок) згідно з вимогами Закону України "Про міліцію" і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зазначений строк продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 03.07.2020.