Справа № 260/1435/20
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року м. Ужгород№ 260/1435/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання - Петрус К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Ужгородської міської ради (начальник відділу - Горохова Олена Карлівна) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 03 липня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення складено в повному обсязі 06 липня 2020 року.

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Ужгородської міської ради (начальник відділу - Горохова Олена Карлівна) (далі - відповідач), яким просить визнати дії Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які були зроблені з порушенням законодавства України; прийняти рішення про скасування державної реєстрації, дати та номеру запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу-підприємця від 17.06.2013 року (номер запису: 0018055) та зобов`язати відповідача (державного реєстратора) виконати рішення суду, та внести до ЄДР запис про зняття з обліку ОСОБА_1 (як помилково зазначено в Єдиному державному реєстрі) як фізичну особу-підприємця, яка займається підприємницькою діяльністю.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 28.02.2005 року позивачем подано заяву про припинення підприємницької діяльності за особистим рішення, у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", разом із недійсним Свідоцтвом про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 . Також, відповідна заява та річна декларація про доходи фізичних осіб була надіслана рекомендованим листом 23.05.2005 року до Головного управління ДФС у м. Ужгороді.

Зазначає, що не звертався до відповідних органів ні із заявою про державну реєстрацію включення відомостей про фізичну особу-підприємця до Єдиного державного реєстру, ні із заявою про взяття на облік фізичної особи, а тому, підстав для реєстрації позивача як самозайнятої особи, яка проводить незалежну професійну діяльність - немає.

Також, зазначає, що відповідач при внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вніс (зареєстрував) інше прізвище, а саме "Кудраль".

Вважаючи дії відповідача щодо самовільного внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 протиправними, звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 04.05.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого, не погоджується із позовними вимогами, вважає їх необгрунтованими та безпідставними з огляду на те, що реєстраційну дію "Включення відомостей про фізичну особу-підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію, вважається недійсним" було проведено у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" та Наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 575/5 "Про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", які діяли на той час. Згідно згаданих нормативно-правових актів державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зобов`язали забезпечити включення до ЄДР відомостей про невключених суб`єктів на підставі аналітичної інформації, отриманої від тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Також зазначає, що відомості стосовно того, що ОСОБА_1 23.11.2000 року дійсно був зареєстрований як фізична особа-підприємець, містяться в інформаційному фонді, що є невід`ємною частиною ЄДР. Разом з тим, повідомлено, що в реєстраційній справі наявна заява ОСОБА_1 про анулювання підприємницької діяльності від 28.02.2005 року, яка не взята до уваги, у зв`язку з відсутністю нотаріального посвідчення підпису на заяві, чим не дотримано вимоги п.1 ст. 47 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", який діяв на той час.

Ухвалою суду від 25.05.2020 року витребувано від Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області оригінал реєстраційної справи ОСОБА_1 , для огляду.

09.06.2020 року на адресу суду надійшов лист голови Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області Вячеслава Дворського, згідно якого на виконання ухвали суду від 25.05.2020 року повідомляє, що у відповідності до ст. 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", згідно якої, реєстраційна справа в паперовій формі зберігається у суб`єкта державної реєстрації за місцезнаходженням юридичної особи, громадського формування, фізичної особи-підприємця: щодо юридичної особи (крім громадського формування) та фізичної особи-підприємця - у виконавчих органах міської ради міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київській, Севастопольській міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, реєстраційна справа фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у паперовій формі зберігається у виконавчому комітеті Ужгородської міської ради.

Ухвалою суду від 18.06.2020 року відмовлено в задоволенні заяви начальника Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Ужгородської міської ради Горохової Олени Карлівни про виправлення описки в судовому рішенні в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Ужгородської міської ради (начальник відділу - Горохова Олена Карлівна) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 18.06.2020 року витребувано від Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Ужгородської міської ради оригінал реєстраційної справи Кудрань Віктора Петровича, для огляду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши всі докази, які мають юридичне значення для вирішення справи і розгляду спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Позивач був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності-фізична особа у 2000 році.

Починаючи з 2005 року припинив діяльність підприємця з власної ініціативи, як це передбачено чинним на момент виникнення спірних правовідносин Господарським кодексом України, подавши відповідну заяву про скасування державної реєстрації. Однак, як виявилось, реєстраційні дії щодо скасування (припинення) державної реєстрації ФОП ОСОБА_1 на той час залишились не завершеними.

01.07.2004 року набрав чинності Закон України від 15.05.2003 року "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (далі - Закон 755). Згідно з преамбулою цей Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб-підприємців.

Так, відповідно до ст.3 Закону 755 (в редакції цього Закону станом на 01.07.2004 року) дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб-підприємців.

Статтею 4 Закону 755 визначено, що державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, здійснюється шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - автоматизованої системи збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ст.5 Закону 755 державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців проводиться державним реєстратором виключно у виконавчому комітеті міської ради міста обласного значення або у районній, районній у містах Києві та Севастополі державній адміністрації за місцезнаходженням юридичної особи або за місцем проживання фізичної особи-підприємця.

Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру (ст.16 Закону 755). Згідно з ч. 1 ст.17 Закону 755 відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток.

Частина 1 ст. 42 Закону 755 передбачає, що для проведення державної реєстрації фізична особа, яка має намір стати підприємцем (далі - заявник), повинна подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстратору за місцем проживання такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця; копію довідки про включення заявника до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів; документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

Відповідно до ст.43 Закону 755 за відсутності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації фізичної особи-підприємця державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця на підставі відомостей реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця. Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця є датою державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

Водночас, в силу приписів ч.5 ст.43 Закону 755, державний реєстратор не пізніше наступного робочого дня з дати державної реєстрації фізичної особи-підприємця зобов`язаний передати відповідним органам статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування повідомлення про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця із зазначенням номера та дати внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру та відомості з реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця для взяття фізичної особи-підприємця на облік.

Крім того, пунктом 2 розділу VIII (Прикінцевих положень) Закону 755 було визначено, що державний реєстратор протягом 2004-2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог ст. 19 цього Закону зобов`язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка.

Отже, поняття "фізична особа-підприємець" було введене у законодавство України з набранням чинності Цивільним кодексом України (Закон України від 16.01.2003 року за № 435-IV, який набрав чинності з 01.01.2004 року). При цьому ч. 2 ст. 50 цього Кодексу було визначено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Таким законом власне і став Закон України від 15.05.2003 року № 755-VІ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

З наведеного вбачається, що обов`язковою умовою для здійснення підприємницької діяльності фізичними особами, зареєстрованими до 01.01.2004 року як суб`єкти підприємницької діяльності, було проходження процедури державної реєстрації як фізичної особи-підприємця в Єдиному державному реєстрі. При цьому датою державної реєстрації фізичної особи-підприємця вважалася дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

В свою чергу, Законом 755 не було встановлено обов`язку суб`єктів підприємницької діяльності-фізичних осіб щодо проходження обов`язкової державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та правових наслідків не проходження такої реєстрації. Відтак, після набрання 01.07.2004 року чинності Законом 755 позивач автоматично не набув статусу фізичної особи-підприємця в розумінні положень цього закону, оскільки не вчинив передбачених ним дій для проведення державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі.

01.07.2010 було прийнято Закон України №2390-УІ "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання".

Прикінцевими та перехідними положеннями цього Закону було визначено, що процес включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 01.07.2004, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом (пункт 2).

Всі юридичні особи та фізичні особи-підприємці, створені та зареєстровані до 01 липня 2004, відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону 755, зобов`язані у встановлений п. 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру та для заміни свідоцтв про їх державну реєстрацію на свідоцтва про держави) реєстрацію єдиного зразка або для отримання таких свідоцтв.

Свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, після настання встановленого п. 2 цього розділу строку вважаються недійсними (пункт 4 Прикінцевих та перехідних положень).

За змістом п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону 2390 спеціально уповноваженій орган з питань державної реєстрації протягом місяця з дати завершення процес) включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, передає відомості про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, які в межах своїх повноважень ведуть облік юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб будь-яких організаційно-правових форм та фізичних осіб-підприємців. Уповноважені органи протягом місяця з дня отримання від спеціально уповноваженого органу з питань державної реєстрації відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, проводять звірення даних реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), що ведуться ними, з даними Єдиного державного реєстру. За результатами звірення уповноважені органи подають спеціально уповноваженому органу з питань державної реєстрації відомості з відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо) про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відомості про яких не включені до Єдиного державного реєстру (пункт 7).

За результатами проведеного звірення уповноважені органи оприлюднюють у спеціалізованих друкованих засобах масової інформації та/або на відомчих веб-сайтах відомості про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відомості про яких на дату завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не включені до Єдиного державного реєстру.

Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону 2390 після закінчення передбаченого для включення відомостей до Єдиного державного реєстру строку, встановленого п. 2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого п. 2 цього розділу, не включені до Єдиного державного реєстру.

За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 01 липні 2004 року включаються до Єдиного державного реєстру з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 01 липні 2004 року, вважаються недійсними.

Водночас, п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону 2390 передбачено, що порядок утворення, а також завдання та повноваження тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій встановлюються спеціально уповноваженим органом з питань державної реєстрації.

Наказом Міністерства юстиції України №575/5 від 12.04.2012 року (зареєстрований в Мінюсті України 13.04.2012 року за № 569/20882) затверджено Положення про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних підприємців (далі - Положення).

Пунктами 1 та 2 Положення визначено, що комісії створюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі з метою проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, відомості про яких на дату завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не включені до Єдиного державного реєстру (далі - невключені суб`єкти).

Відповідно до пп. 4.3 Положення комісія розглядає, аналізує прийняту від уповноважених органів аналітичну інформацію; складає узагальнену інформацію про невключених юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, відомості про яких на дату завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, у розрізі районів та міст обласного значення відповідно в Автономній Республіці Крим, областях, районів - у містах Києві та Севастополі за формами згідно з додатками 3 та 4; передає узагальнену інформацію про невключених суб`єктів державним реєстраторам за місцезнаходженням юридичних осіб та за місцем проживання фізичних осіб-підприємців для подальшого включення цих відомостей до Єдиного державного реєстру, про що складається акт приймання-передачі у двох примірниках. Узагальнена інформація про невключених суб`єктів може передаватися частинами; передає узагальнену інформацію про невключених суб`єктів Державній реєстраційній службі України.

Комісія завершує свою діяльність після отримання від державних реєстраторів звіту про завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру невключених суб`єктів (пункт 4.10 Положення).

Пунктом 5 вищезазначеного наказу Мінюсту України, на державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців покладено обов`язок забезпечити включення до Єдиного державного реєстру відомостей про невключених суб`єктів на підставі аналітичної інформації, отриманої від тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відтак, системний аналіз наведених норм законодавства України дає змогу зробити висновок про те, що починаючи з 1 липня 2004 року державна реєстрація фізичної особи - підприємця здійснювалась в порядку та на підставах, визначених Законом 755.

Оскільки позивач, будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності, після набрання чинності цим Законом не пройшов передбачену ним процедуру державної реєстрації, відповідно немає підстав вважати, що він набув статусу фізичної особи-підприємця. Водночас, ані основні положення, ані перехідні положення Закону 755 не містять приписів про автоматичне набуття статусу фізичної-особи підприємця громадянами, які були зареєстровані до 01.07.2004 року як суб`єкти підприємницької діяльності, але не пройшли процедури перереєстрації за новим законом.

Також слід зазначити, що прийнятий у 2010 році Закон 2390 мав на меті провести інвентаризацію підприємців, зареєстрованих до 01.07.2004 року, але не включених до Єдиного державного реєстру, а також фактично визначив механізм внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про таких підприємців без їхньої згоди, тобто в обов`язковому порядку. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону 2390 було встановлено, що свідоцтва про державну реєстрацію фізичних осіб-підприємців старого зразка, видані до 01.07.2004 року, вважаються недійсними через один рік після набрання цим Законом чинності, тобто починаючи з 03.03.2011 року.

Виходячи з наведеного, видане позивачу у 2000 році свідоцтво про державну реєстрацію суб`єктом підприємницької діяльності в силу вимог закону стало недійсним ще з березня 2012 року, відтак, з цього часу ОСОБА_1 втратив статус суб`єкта підприємницької діяльності, якого набув до набрання чинності Законом 755 (до 01.07.2004 року).

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Так, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією № від 28.04.2020 року, який підлягає до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Ужгородської міської ради (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

3. Визнати протиправним та скасувати запис № 0018055 від 17.06.2013 про включення відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , внесеного до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

4. Стягнути з Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

5. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяС.І. Рейті