Справа № 200/3376/20-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 р. Справа№200/3376/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасенка І.М.,

при секретарі судового засідання: Ковальової А.В.,

за участю представника відповідача: Голуба М.І.,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «БЕТОНМАШ» до Головного управління ДПС у Донецькій області про зобов`язання вчинити дії щодо прийняття рішення щодо списання податкового боргу за платежем військовий збір у розмірі 26951,76 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «БЕТОНМАШ» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про зобов`язання вчинити дії щодо прийняття рішення щодо списання податкового боргу за платежем військовий збір у розмірі 26951,76 грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 лютого 2020 року ПрАТ «БЕТОНМАШ» отримало від ГУ ДПС у Донецькій області відмову у списанні безнадійного податкового боргу за платежем військовий збір (штраф).

Позивач вважає відмову ГУ ДПС у Донецькій області від 18.02.2020 року № 13280/10/05-99-10-02-33 щодо списання безнадійного податкового боргу за платежем військовий збір (штраф) незаконною, необґрунтованою, та такою, що порушує права ПрАТ «БЕТОНМАШ» та суперечить конструкційним засадам України. Просить суд визнати протиправними дії головного управління Державної податкового служби у Донецькій області щодо відмови у списані податкового боргу за платежем військовий збір (штраф) у розмірі 29951,76 грн. та зобов`язати ГУ ДПС у Донецькій області прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу приватного акціонерного товариства «БЕТОНМАШ» за платежем військовий збір (штраф) у розмірі 26951,76 грн.

01 квітня 2020 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та замінено спрощене провадження на засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 15 червня 2020 року замінено відповідача Головне управління ДФС у Донецькій області на його правонаступника Головне управління ДПС у Донецькій області.

Ухвалою суду від 15 червня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представники позивача до судового засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Надав клопотання, про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач приватне акціонерне товариство «БЕТОНМАШ», місцезнаходження: 84105, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Солоділова, 1, є юридичною особою, яка зареєстрована та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців з кодом 00240052 з 03 липня 1991 року, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. ПрАТ «БЕТОНМАШ» перебуває на обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС у Донецькій області Слов`янсько Ліманське управління, Слов`янська ДПІ з 27.05.1994 року.

Відповідач, Головне управління ДПС у Донецькій області () є суб`єктом владних повноважень, у відповідності до вимог ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обов`язки, правонаступником ГУ ДФС у Донецькій області ().

Згідно даних інтегрованої картки платника податків ПрАТ «БЕТОНМАШ» має податковий борг за платежем військовий збір у сумі 26951,76 грн. (податкове повідомлення рішення № від 24.09.2018 року), який було нараховано на підставі ст. 126 Податкового кодексу України, як штраф у розмірі 10% за затримку на 3 календарних дні сплати грошового зобов`язання за основним платежем військовий збір у сумі 269517,60 грн. за період квітень 2015 року травень 2016 року (податкове повідомлення рішення № від 28.11.2016 року).

14 січня 2020 року ПрАТ «БЕТОМАШ» подало до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області заяву щодо списання безнадійного податкового боргу за платежем військовий збір (штраф) у сумі 26951,76 грн. згідно ст. 101.2.3 ПКУ (податковий борг стосовно якого минув строк давності). У своїй заяві ПрАТ «БЕТОНМАШ» зазначив, що оскільки на дату подачі заяви минув строк давності, щодо податкових зобов`язань за основним платежем військовий збір за період квітень 2015 року травень 2016 року (ППР № від 28.11.2016 року), встановлений ПКУ в межах 1095 днів, тому нарахований штраф у сумі 26951,76 грн. (ППР № від 24.09.2018 року) за несвоєчасно сплачені заявником податкові зобов`язання набув статус безнадійного, і підлягає списанню.

26 лютого 2020 року ПрАТ «БЕТОМАШ» отримало від ГУ ДПС у Донецькій області відмову у списанні безнадійного податкового боргу за платежем військовий збір (штраф).

Спірним питання даної справи є правомірність ГУ ДПС у Донецькій області щодо відмови у списанні безнадійного податкового боргу за платежем військовий збір (штраф) ПрАТ «БЕТОНМАШ».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд приходить до наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як визначено підпунктом 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі Закон № 71), який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни до Податкового кодексу України (далі ПКУ), зокрема у частині оподаткування військовим збором.

Відповідно до п. 161 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПКУ оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.

Відповідно до підпункту 1.4 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 ПКУ, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту (1,5 відсотка від об`єкта оподаткування).

Зокрема, підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПКУ передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника, зобов`язаний утримувати збір із суми такого доходу за його рахунок.

Разом з цим, платник, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити військовий збір з таких доходів (підпункт 168.2.1 пункт 168.2 статті 168 ПКУ).

Підпунктом 1.5 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ передбачено, що відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету згідно зі статті 171 ПКУ з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника; з інших доходів є податковий агент для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; платник для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) збору до бюджету.

Відповідно до підпункту 1.6. пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 ПКУ.

Відповідно до підпункту 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Сума боргу у сумі 26951,76 грн., що значиться згідно даних інтегрованої картки платника податків ПрАТ «БЕТОНМАШ», складається з нарахованого штрафу за несвоєчасно сплачені заявником податкові зобов`язання за платежем військовий збір, що самостійно були визначені платником податку в податковій декларації за період квітень 2015 року травень 2016 року (ППР № ), та набули податкового боргу ще у 2015 та 2016 роках.

Пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Отже, на час звернення позивача до Головного управління ДПС у Донецькій області із заявою про списання безнадійного боргу, минув строк позовної давності встановлений пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України 1095 днів.

Підпунктом «а» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що безнадійна заборгованість - заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідно до приписів статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

За змістом підпункту 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, під терміном «безнадійний» розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Контролюючі органи, згідно з пунктом 101.5 статті 101 Податкового кодексу України, щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 577 затверджений Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (далі Порядок № 577).

У підпункті 3 пункту 2.1 Порядку № 577 визначено, що безнадійним податковим боргом є, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України .

Відповідно до пункту 3.1 Порядку № 577, визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 3.2 Порядку № 577 визначено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Згідно пунктів 4.3-4.5 Порядку № 577 у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Отже, вказаними нормами Порядку № 577 чітко визначено, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин) (пункт 4.1 Порядку № 577).

В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 04.09.2018 року по справі № 813/4430/16.

З викладеного слідує висновок, що зі спливом строку давності податковий орган мав визнати не стягнений та не погашений податковий борг безнадійним і прийняти рішення про його списання.

Проте, станом на поточну дату, питання про списання безнадійного податкового боргу позивача за податковим повідомленням-рішенням № від 28.11.2016 року, відповідачем не вирішено і належних обґрунтувань причин здійснення такої бездіяльності суду не наведено.

Отже, оскільки станом на 14 січня 2020 року (дата подачі заяви про списання) минув строк давності, щодо податкових зобов`язань за період квітень 2015 року травень 2016 року, встановлений ПКУ в межах 1095 днів, тому нарахований штраф за несвоєчасно сплачені заявником такого боргу набув статус безнадійного і підлягає списанню.

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Відповідачем під час судового розгляду справи правомірність своїх дій та рішень перед судом не доведені.

Слід також зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В порядку розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст. 139 КАС України, документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду із даним позовом сплатив судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (платіжне доручення № 13544 від 16.03.2020 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства «БЕТОНМАШ» до Головного управління ДПС у Донецькій області про зобов`язання вчинити дії щодо прийняття рішення щодо списання податкового боргу за платежем військовий збір у розмірі 26951,76 грн. задовольнити повністю.

визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області щодо відмови у списані податкового боргу за платежем військовий збір (штраф) у розмірі 26951,76 грн.

зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу приватного акціонерного товариства «БЕТОНМАШ» за платежем військовий збір (штраф) у розмірі 26951,76 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87517, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська. 59, ) на користь приватного акціонерного товариства «БЕТОНМАШ» (місцезнаходження: 84105, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Солоділова, 1, ) сплачений судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена у судовому засіданні 24 червня 2020 року.

Повний текст рішення виготовлений 02 липня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Але не більше строку дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України щодо запобігання поширення короно вірусної хвороби (COVID-19).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко