Справа № 280/6101/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року Справа № 280/6101/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Стовбур А.Ю., представника позивача: адвоката Железняка П.В., представника відповідача: не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжспецтрансгаз (69032, м.Запоріжжя, вул.Південне Шосе, 52; )

до Державної податкової служби України (04053, м.Київ, Львівська площа, буд.8; РНОКПП 43005393)

про визнання бездіяльності протиправною та скасування податкової консультації,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжспецтрансгаз» (далі позивач, ТОВ Запоріжспецтрансгаз) до Державної податкової служби України (далі відповідач, ДПС України), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо порушення строків надання податкової консультації за зверненням позивача;

2) скасувати податкову консультацію, надану позивачу листом від 20.11.2019 №1453/6/99-00-04-02-06-15/ІПК.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ТОВ «Запоріжспецтрансгаз» зареєстроване як юридична особа 10.09.1999 р., номер запису 1 000478. Основним видом діяльності підприємства є роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах (Код КВЕД 47.78). Законом України від 23.11.2018 №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» внесено зміни до Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481/95-ВР), запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набрали чинності з 1 липня 2019 року. З метою усунення двозначності у практичному застосуванні законодавчих положень та у зв`язку із необхідністю уникнення негативних наслідків для підприємства, в порядку ст. 52 ПК України, ТОВ «Запоріжспецтрансгаз» листом від 31.05.2019 №01/120 звернулося до Дердавної фіскальної України щодо надання податкової консультації з питання: Чи потрібно підприємству одержувати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним? Листом від 20.11.2019 №1453/6/99-00-04-02-06-15/ІПК ДПС України на адресу ТОВ «Запоріжспецтрансгаз» надіслано Податкову консультацію, за змістом якої, з посиланням на Закон №481 надано відповідь, що Товариство має отримати ліцензію на право роздрібної торгівлі на місці роздрібної торгівлі пальним, яке обладнане РРО (КОРО). Позивач вважає, що така консультація надана з порушенням строку, встановленого нормами Податкового кодексу України (далі ПК України), у зв`язку з чим наявна протиправна бездіяльність контролюючого органу. Крім того, не погоджується зі змістом наданої консультації, оскільки вважає, що вид економічної діяльності підприємства не відноситься до такого виду економічної діяльності, як роздрібна торгівля пальним, а тому відсутні підстави для висновку, якого дійшов контролюючий орган.

Ухвалою суду від 16.12.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 14.01.2020. Відповідачу запропоновано подати до суду відзив на позовну заяву та документи на його обґрунтування протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

14.01.2020 до суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просить залучити Головне управління ДПС у Запорізькій області в якості співвідповідача у справі, яке ухвалою суду від 14.01.2020 повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою суду від 14.01.2020 відкладено підготовче засідання на 06.02.2020.

Ухвалою суду від 06.02.2020 продовжено підготовче провадження у справі на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 27.02.2020.

Ухвалою суду від 27.02.2020 відкладено підготовче засідання на 18.03.2020.

Призначене на 18.03.2020 підготовче засідання не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Семененко М.О. у період з 17.03.2020 по 27.03.2020, та було відкладене на 06.04.2020.

02.04.2020 представником позивача подано пояснення до позовної заяви (вх.№15632), у яких зазначено, Закон №481/95-ВР надає визначення поняттю роздрібна торгівля пальним. При цьому, такий вид господарської діяльності повністю відповідає коду КВЕД - 47.30 «Роздрібна торгівля пальним». Однак позивач продає скраплений газ у побутових балонах для використання населенням через пересувні пункти автомобілі типу авто кліть, які обладнані металевою кліткою для складання балонів та не мають стаціонарних ємностей, використовуючи при цьому РРО.

Ухвалою суду від 06.04.2020 відкладено підготовче засідання на 13.05.2020.

Ухвалою суду від 13.05.2020 відкладено підготовче засідання на 28.05.2020.

Ухвалою суду від 28.05.2020 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 17.06.2020.

12.06.2020 до суду надійшов відзив на позов (вх.№27375), в якому відповідач вказує, що надана платнику індивідуальна податкова консультація містить вичерпні відповіді на усі поставленні питання та повністю відповідає вимогам, визначеним положеннями ст. 52 ПК України. Позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки консультація була надана виключно з урахуванням обставин, викладених в листі платника, в позові ж викладено зовсім інші обставини справи.

Ухвалою суду від 17.06.2020 відкладено розгляд справи та призначено судове засідання на 01.07.2020.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про дату і час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд розглянув справу за відсутності представника відповідача.

У відповідності до ст. 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення та оголошено про час виготовлення повного судового рішення.

Розглянувши та дослідивши надані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зміст відзиву на позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

ТОВ «Запоріжспецтрансгаз» зареєстроване як юридична особа 10.09.1999 р., номер запису 1 000478. Основним видом діяльності підприємства є роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах (Код КВЕД 47.78).

За змістом позовної заяви та запиту на податкову консультацію судом встановлено, що підприємство зареєстроване платником акцизного податку згідно ст. 212.1.15 ПК України, купує скраплений газ на спеціалізованих аукціонах для потреб населення та реалізує його населенню на території усієї Запорізької області, доставка здійснюється спеціалізованим автотранспортом.

Позивач скористався правом, наданим ст.52 ПК України, та звернувся до Державної фіскальної служби України листом від 31.05.2019 № 01/120 з проханням надати податкову консультацію по питанню: Чи потрібно підприємству одержувати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним? У листі викладено обставини господарської діяльності позивача, у тому числі, що підприємство зареєстроване платником акцизного податку, купує скраплений газ на спеціалізованих аукціонах для потреб населення, на території власних газонаповнювальних пунктів здійснює наповнення скрапленим газом побутових балонів ємністю 21 кг та реалізує ці балони населенню на території усієї Запорізької області через пересувні пункти торгівлі автомобілі типу автокліть, які обладнані металевою кліткою для складання балонів та не мають стаціонарних ємностей, використовуючи при цьому РРО. Вказано, що зазначені автомобілі відповідно до документації та вимог законодавства не є авто газозаправними станціями, або газонаповнювальними станціями, або газонаповнювальними пунктами, а також не обладнані паливо роздавальними колонками. Крім того, посилається на те, що вид діяльності підприємства згідно КВЕД є відмінним, ніж вид діяльності «роздрібна торгівля пальним» (а.с.11).

Листом від 20.11.2019 №1453/6/99-00-04-02-06-15/ІПК ДПС України на адресу ТОВ «Запоріжспецтрансгаз» надіслано Податкову консультацію, за змістом якої, з посиланням на Закон №481/95-ВР надано відповідь, що Товариство має отримати ліцензію на право роздрібної торгівлі на місці роздрібної торгівлі пальним, яке обладнане РРО (КОРО) (а.с.12).

Не погоджуючись з наданою податковою консультацією, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що Законом України від 23.11.2018 №2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" внесено зміни до Закону №481/95-ВР, якими запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набрали чинності з 1 липня 2019 року.

Згідно підпункту 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року N 227 (далі - постанова N 227), ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Відповідно до ст.1 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції / автогазозаправної станції / газонаповнювальної станції / газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки.

Передбачений цим законом вид діяльності «роздрібна торгівля пальним» повністю відповідає коду КВЕД - 47.30 «Роздрібна торгівля пальним». Як зазначено в описі до даного виду діяльності, цей клас включає роздрібну торгівлю паливом для автотранспортних засобів і мотоциклів; роздрібну торгівлю паливом для автотранспортних засобів через мережу автозаправних станцій; роздрібну торгівлю мастильними матеріалами й охолоджуючими рідинами для автотранспортних засобів. Натомість даний клас не включає: 1) оптову торгівлю паливом, див. 46.71; 2) роздрібну торгівлю зрідженим газом для приготування їжі або опалення, див. 47.78.

Як з`ясовано судом, основним видом діяльності позивача є роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах (Код КВЕД 47.78).

Діяльність за кодом економічної діяльності КВЕД 47.78 «Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах», згідно опису до даного виду діяльності, включає роздрібну торгівлю паливом для комунально-побутового призначення, газом у балонах, вугіллям та інше.

При цьому, судом встановлено, що ТОВ «Запоріжспецтрансгаз» не здійснює виду діяльності за кодом КВЕД 47.30, відповідні відомості в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб, юридичних осіб та громадських формувань відсутні.

Суд зазначає, що з огляду на інформацію, на підставі якої контролюючий орган надавав консультацію, не встановлено, що спосіб реалізації скрапленого газу позивачем передбачає використання автогазозаправних станцій, або газонаповнювальних станцій, або газонаповнювальних пунктів, або через паливо роздавальні, оливороздавальні колонки, газ, який реалізується підприємством, з урахуванням форми відповідної реалізації, не призначений для автотранспортних засобів і мотоциклів, а використовується виключно для приготування їжі або опалення, у зв`язку з чим такий вид діяльності не підпадає під визначення, наведене у ст.1 Закону №481/95-ВР.

Одночасно із цим, згідно ст.1 Закону №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відтак, враховуючи специфіку діяльності підприємства, суд погоджується з доводами позивача, що вона не підпадала під визначення «роздрібної торгівлі пальним» ані відповідно до КВЕД, ні відповідно до положень Закону №481/95-ВР в редакції, чинній до 29.12.2019, а відтак не потребувала отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Окрім наведеного необхідно звернути увагу, що 29.12.2019 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку» від 18.12.2019 року №391-IX, підпунктом б) п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» якого внесено зміни до ст. 1 Закону №481/95-ВР щодо визначення терміна «роздрібна торгівля пальним», зокрема, визначення терміну "роздрібна торгівля пальним" доповнено словами "та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів".

Таким чином, суд враховує, що за логікою законодавчих змін положення щодо розповсюдження вимог про отримання ліцензії на діяльність з реалізації скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів мали місце виключно з 29.12.2019, тобто з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку» від 18.12.2019 року №391-IX.

Суд зауважує, що згідно пп. 4.1.4 п. 4.1. ст.4 ПК України, одним із принципів податкового законодавства України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що на момент звернення позивача до контролюючого органу для отримання податкової консультації були відсутні обґрунтовані підстави для висновків про те, що позивач мав отримувати відповідну ліцензію.

Щодо позовних вимог в частині визнання бездіяльності протиправною, суд зазначає, що згідно п. 52.1 ст.52 ПК України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом….

…Уповноважена особа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, може прийняти рішення про продовження строку розгляду звернення на отримання індивідуальної податкової консультації понад 25-денний строк, але не більше 10 календарних днів, та письмово повідомити про це платнику податків до закінчення строку, визначеного абзацом першим цього пункту.

Згідно п. 52.3 ст.52 ПК України, за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов`язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Судом встановлено, що звернення позивача щодо отримання податкової консультації надійшло до контролюючого органу 05.06.2019, а датою надання податкової консультації є 20.11.2019. При цьому до суду не надано доказів прийняття рішення про продовження строку розгляду звернення на отримання індивідуальної податкової консультації, та доказів його направлення на адресу позивача. Однак і це не може мати вирішального значення, оскільки з урахуванням максимально можливого строку розгляду звернення на отримання індивідуальної податкової консультації, встановленого п.52.1 ст.52 ПК України, 35 днів, такий строк у будь-якому випадку був порушений відповідачем. Оскільки податкова консультація фактично надана більше ніж через півроку.

Таким чином судом встановлено протиправну бездіяльність відповідача, яка виразилась у порушенні строків надання податкової консультації за зверненням ТОА «Запоріжспецтрансгаз».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин першої та другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та письмових доказів, наданих сторонами, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності податкової консультації, та не спростував доводів позивача, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду, в розмірі 3842,00 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з ДПС України в розмірі 3842,00 грн.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295, п.3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України, яка виразилась у порушенні строків надання податкової консультації за зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжспецтрансгаз» від 31 травня 2019 року №01/120.

Скасувати податкову консультацію Державної податкової служби України від 20 листопада 2019 року № 1453/6/99-00-04-02-06-15/ІПК, надану за зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжспецтрансгаз» від 31 травня 2019 року №01/120.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжспецтрансгаз» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З урахуванням пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, зокрема, строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Запоріжспецтрансгаз, місцезнаходження: 69032, м.Запоріжжя, вул.Південне Шосе, 52; .

Відповідач - Державна податкова служба України, місцезнаходження: 04053, м.Київ, Львівська площа, буд.8; РНОКПП 43005393.

Повне судове рішення складено 03.07.2020.

Суддя М.О. Семененко