Справа № 383/331/20
Суддя: Бондаренко В. В.
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/331/20
Номер провадження 2-а/383/17/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Бондаренка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Могиленко В.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП №3 Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Косогой Дмитра Олександровича та Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника СРПП №3 Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Косогой Дмитра Олександровича, у якому просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати винесену відносно нього постанову серії БАА №676420 від 06.04.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову посилається на те, що з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності не погоджується, оскільки ПДР України не порушував, а факти викладені в постанові не відповідають дійсності. Вказує, що 06.04.2020 року на автомобілі Toyota Corola, реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по вул. Базарній в напрямку до вул. Незалежності. Під`їхавши до перехрестя доріг вулиць Базарна-Незалежності на декілька хвилин зупинився на перехресті, при цьому виконавши вимоги встановленого дорожнього знаку 2.2 ПДР «проїзд без зупинки заборонено», що по вул. Базарній, додатково пропустивши автомобіль Hyundai Tucson, який рухався по вул. Незалежності. В подальшому продовжив свій рух повернувши ліворуч на вул. Незалежності. В той час як здійснював проїзд зазначеного перехрестя, працівників поліції на місці не було. Однак, після того як вже виїхав на дорогу по вул. Незалежності та проїхавши близько 400 метрів був зупинений працівниками поліції з підстав порушення вимоги дорожнього знаку 2.2 ПДР України. Працівникам поліції пояснював про те, що проїзд перехрестя вулиць Базарна - Незалежності виконав відповідно до вимог діючих ПДР України, зокрема здійснив зупинку та пропуск автомобіля, що рухався по дорозі, яка перетинається з дорогою по якій він рухався, а також попрохав надати фактично зафіксовані докази порушення вимог ПДР, однак його пояснення з даного приводу та вимоги надати докази здійснення порушення залишились поза увагою. В подальшому на вимогу відповідача надав посвідчення водія та реєстраційне свідоцтво на автомобіль, після чого відповідач без роз`яснення йому вимог ст.63 Конституції України, прав та обов`язків відповідно до ст.268 КУпАП, та всупереч вимогам ст.ст. 276, 279, 280 КУпАП - без фактичного розгляду справи на місці, без дослідження доказів пригоди склав відносно нього оскаржувану постанову, у якій зазначено недостовірні відомості, зокрема з постанови незрозуміло де саме розташований дорожній знак 2.2 ПДР України, вимоги якого на думку відповідача міг порушити. Крім того, у відповідності до діючих ПДР України пп. 8.4 б, на який посилається відповідач у постанові, взагалі відсутній. Фактично в правилах дорожнього руху існують вимоги пп.б п.8.4 «Знаки пріоритету, які встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги», однак відповідач на порушення даних вимог ПДР України взагалі не посилається, що свідчить про невідповідність даних викладених в постанові. Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення, не ознайомив його з правами у відповідності до ст.268 КУпАП, залишив поза увагою його пояснення з приводу обставин, викладених у постанові. З вказаних підстав вважає, що постанова є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.11-12).

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2020 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області (а.с.20-22).

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав вказаних в позові та просив його задовольнити.

Відповідач начальник СРПП №3 Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліції Косогой Дмитро Олександрович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.27, 38), правом на подання відзиву на позовну заяву та доказів правомірності прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не скористався. Засобами електронного зв`язку подав заяву про розгляд справи без його присутності, в якій зазначив, що заперечує проти позовної заяви позивача.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.28, 44). Подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, зазначивши, що позивачем помилково зазначено в якості відповідача ГУНП в Кіровоградській області, оскільки в зазначених категоріях справ відповідачами виступають безпосередньо особи, які складали протокол про адміністративне правопорушення або відповідний орган Дорожньої патрульної служби. Також зазначає, що згідно позову та прохальної частини позивачем не заявлено жодної вимоги до ГУНП в Кіровоградській області, а усі вимоги стосуються начальника СРПП Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області Косогой Д.О., який в даному випадку є суб`єктом владних повноважень. Крім того, матеріали, що стосуються адміністративного правопорушення в розпорядженні ГУНП в Кіровоградській області не перебувають, зберігаються за місцем проходження служби поліцейського, що склав оскаржувану постанову, що унеможливлює їх надання до суду та здійснення обов`язку доказування (а.с. 39-41).

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 квітня 2020 року начальником СРПП №3 Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Косогой Дмитром Олександровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №676420, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, що підтверджується постановою (а.с.8). Як вбачається з вказаної постанови 06.04.2020 року о 11 год. 40 хв. в м. Бобринець перехрестя вулиць Базарна та Незалежності ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Toyota Corola, реєстраційний номер НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 пп. 8.4 б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність, серед іншого, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Підпунктом б) пункту п. 8.4 ПДР визначено дорожні знаки пріорітету, що встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічні визначення доказів та обов`язки щодо збирання доказів передбачені в ст. 251 КУпАП.

Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, а саме невиконання вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідачем, всупереч ч.2 ст.77 КАС України, при винесені оскаржуваної постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, зокрема постанова не містить посилань на показання свідків, показання технічних приладів та засобів, та не було надано до суду доказів на спростування обставин, викладених позивачем в позовній заяві.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його належної фіксації не може бути належним доказом вчинення порушення.

Отже, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України відповідачем як суб`єктом владних повноважень не виконано покладений на нього законом обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачами надані не були, враховуючи відсутність обґрунтованих заперечень проти позову з боку відповідачів та доказів на їх підтвердження, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про скасування оскаржуваної постанови є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Згідно п.3 ч.3 ст.186 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд, вважає що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог, а саме закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо вимоги в частині визнання протиправними дій начальника СРПП №3 Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Косогой Дмитра Олександровича, суд вважає за необхідне зазначити, що ч.3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, нормами КАС України у даному випадку не передбачено право суду на визнання або не визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Крім того, щодо позовних вимог про визнання дій відповідача протиправними, то суд зазначає, що ці дії охоплюються вимогами про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають. У зв`язку з чим, в частині визнання дій відповідача протиправними слід відмовити.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, постанова підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 122, 245-246, 251, 268, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72-77, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до начальника СРПП №3 Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Косогой Дмитра Олександровича та Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити частково.

Постанову начальника СРПП №3 Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Косогой Дмитра Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 06 квітня 2020 року серії БАА №676420 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

В задоволені позовних вимог щодо визнання протиправними дій начальника СРПП №3 Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Косогой Дмитра Олександровича - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: начальник СРПП №3 Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліції Косогой Дмитро Олександрович, місцезнаходження: вул. Вознесенська, 56, м. Бобринець Кіровоградської області, п.і. 27200.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул. Віктора Чміленка, 41, м. Кропивницький, п.і. 25006.

Суддя В.В. Бондаренко