Справа № 520/3252/2020
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 липня 2020 р. № 520/3252/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зінченко А.В.

при секретарі- Василенко А.А.

за участі представників сторін:

позивача - Сайтарли А.П.

відповідача - Саблукова Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" (вул. Данилевського, буд. 38, офіс 16,м. Харків, 61058, ) до Головне управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Агродар» (податковий номер 36036864), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.01.2020 р. №1 на суму 216 000 грн. та №1 в частині збільшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 432 000 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 108 000 грн., які були винесені відповідачем за актом №648/20-40-05-01-08/36036864 від 05.11.2020 р. про результати документальної планової виїзної перевірки господарської діяльності ТОВ «ТД Агродар» за період з 01.07.2016 р. по 30.06.2019 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки контролюючого органу, які викладені в акті документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТД Агродар», є безпідставними, необґрунтованими та повністю спростовуються первинними бухгалтерськими та податковими документами позивача. Таким чином, винесені податкові повідомлення - рішення на підставі зазначеного акта перевірки підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та прохав суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що винесені податкові повідомлення-рішення є законними та обґрунтованими, та просив у позові відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ТОВ «ТД Агродар» зареєстровано 11.12.2008 р., про що вчинений запис в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи №10429. Як платник податків знаходиться на податковому обліку Центрального управління ГУ ДПС у Харківській області. Основний вид діяльності діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 17.09.2019 р. по 29.10.2019 р. ГУ ДПС у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку господарської діяльності ТОВ «ТД Агродар» за період з 01.07.2016 р. по 30.06.2019 р.. За результатами перевірки відповідачем було складено акт від 05.11.2019 р. №648/20-40-05-01-08/36036864.

Згідно висновків акта перевірки, ТОВ «ТД Агродар» в порушення п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України було занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість по операціям зі списання запасних частин, що використані не в господарській діяльності на загальну суму 432 000 грн., у тому числі за березень 2018 р. на суму 73 904 грн., за червень 2018 р. на суму 122 115 грн., за грудень 2018 р. на суму 68 117 грн., за лютий 2019 р. на суму 88 589 грн., за квітень 2019 р. на суму 79 275 грн. Порушення податкового законодавства відповідачем було допущено у зв`язку із ненаданням на перевірку документів, що підтверджують використання запасних частин по рахунку 207 «Запасні частини». На підставі чого відповідач дійшов висновку, що ТОВ «ТД Агродар» у січні березні 2018 р., квітні червні 2018 р., грудні 2018 р., лютому 2019 р. та квітні 2019 р. здійснило операції з використання товарно-матеріальних цінностей не у господарській діяльності на загальну суму 2 160 001,86 грн., що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 432 000 грн.

Також відповідач дійшов висновку, що внаслідок використання товарно-матеріальних цінностей не у господарській діяльності, ТОВ «ТД Агродар» в порушення п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України не склало та не зареєструвало податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 432 000 грн. У зв`язку із зазначеним, на підставі ст.120-1 Податкового кодексу України, відповідачем на ТОВ «ТД Агродар» було накладено штраф в розмірі 216 000 грн.

На підставі зазначеного акта відповідачем були винесені податкові повідомлення - рішення від 16.01.2020 р. №1 про збільшення податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 547 800 (за основним зобов`язанням 438 240 грн., за штрафними санкціями 109 560 грн.) грн. та №1 про сплату штрафу в сумі 216 000 грн.

Суд зазначає, що податкове повідомлення - рішення від 16.01.2020 р. №1 про збільшення податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 547 800 (за основним зобов`язанням 438 240 грн., за штрафними санкціями 109 560 грн.) грн.. позивачем оскаржується лише в частині збільшення податкових зобов`язань в сумі 432 000 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 108 000 грн.

Відносно правомірності винесення відповідачем податкових повідомлень - рішень від 16.01.2020 р. №1 на суму 216 000 грн. та №1 в частині збільшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 432 000 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 108 000 грн., які були винесені відповідачем за актом №648/20-40-05-01-08/36036864 від 05.11.2020 р. про результати документальної планової виїзної перевірки господарської діяльності ТОВ «ТД Агродар» за період з 01.07.2016 р. по 30.06.2019 р., суд приходить до наступного.

Відповідно до п.3.12 Положення Про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту, затвердженого наказом Мінтрансу України №102 від 30.03.1998 р. поточний ремонт виконується за потребою, згідно з результатами діагностування технічного стану автомобіля, або за наявності несправностей і призначений для забезпечення або відновлення його роботоздатності.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Суд зазначає, що за загальним правилом запчастини обліковуються в складі запасів і при установці на автомобільний транспорт списуються на витрати.

Основи бухгалтерського обліку запчастин викладено в Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затверджена наказом Мінфіну України від 30.11.1999 р №291 (далі Інструкція № 219), Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затверджене наказом Мінфіну України від 20.10.1999 р. №246 (далі П(С)БО 9), Метод ичних рекомендаціях з бухгалтерського обліку запасів, затверджених наказом Мінфіну України від 10.01.2007 р. №2 (далі - Методрекомендації №2).

Бухгалтерський облік запчастин на ТОВ «ТД Агродар» ведеться на субрахунку 207 «Запасні частини», про що вказано у акті перевірки та не заперечується сторонами.

У відповідності до Інструкції № 291 на субрахунку 207 «Запасні частини» ведеться облік придбаних чи виготовлених запасних частин, готових деталей, вузлів, агрегатів, які використовуються для проведення ремонтів, заміни зношених частин машин, обладнання, транспортних засобів, інструменту, а також автомобільних шин у запасі та обороті. На цьому ж субрахунку ведеться облік обмінного фонду повнокомплектних машин, устаткування, двигунів, вузлів, агрегатів, що створюються в ремонтних підрозділах підприємств, на ремонтних підприємствах. За дебетом субрахунку відображаються залишок і надходження, за кредитом - витрачання, реалізація та інше вибуття запасних частин. Аналітичний облік запасних частин ведеться за місцями зберігання та однорідними групами (механічна група, електрична група тощо). Аналітичний облік машин, обладнання, двигунів, вузлів та агрегатів обмінного фонду ведеться за групами: придатні до експлуатації (нові та відновлені); що підлягають відновленню (на складі); що є в ремонті.

Відповідно до п.15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Мінфіну України від 27.04.2000 р. №92 (далі П(С)БО 7) витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані (проведення технічного огляду, нагляду, обслуговування, ремонту тощо) та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, включаються до складу витрат.

Таким чином, витрати на технічне обслуговування як витрати на підтримання об`єкта основного засобу у робочому стані списують до витрат у звітному періоді понесення (капіталізацію витрат не здійснюють). Залежно від того, з якою метою використовують автомобіль, визначається стаття витрат у бухгалтерському обліку.

Відповідно до Інструкції №291 ремонт та утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, що використовуються для забезпечення збуту продукції, товарів, робіт і послуг належить до витрат на збут, які обліковую на рахунку 93 «Витрати на збут».

У відповідності до вимог Інструкції №291 та п.19 П(С)БО 16, ТОВ «ТД Агродар» витрати на поточний ремонт включаються до складу витрат на збут. В бухгалтерському обліку проводилась кореспонденція: Дт 93 та Кт 207. Зазначені обставини підтверджуються актом перевірки ГУ ДПС у Харківській області та визнаються сторонами.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За визначенням ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон України № 996-XIV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з пунктом 2 статті 9 Закону України № 996-XIV, первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.п.2.1 та п.п.2.4 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за №168/704 (далі Положення №88): господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів; первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ «ТД Агродар» здійснювало поточний ремонт власного вантажного автомобільного транспорту. Усі ремонтні роботи виконувались господарським способом.

Згідно наказів по ТОВ «ТД Агродар» №02/01-1 К від 02.01.2018 р. та №02/01-1 К від 02.01.2019 р. виконання обов`язків слюсаря по ремонту вантажно-автомобільної техніки, яка використовується в господарській діяльності покладено на ОСОБА_1 , начальника гаража ОСОБА_2 та водія, за яким закріплений транспортний засіб. Також в наказах визначено, що установка та заміна з/ч на ТЗ проводиться на території автопарку у м. Вовчанськ, Вовчанського району, Харківської області, яким позивач користується на підставі договору оренди №01/09/1 від 01.09.2011 р.

Також судом встановлено, що на ТОВ «ТД Агродар» необхідність проведення ремонту автомобілів визначається на підставі дефектної відомості по ремонту транспортного засобу, в якій зазначаються ідентифікуючі відомості про транспортний засіб, найменування та кількість запчастин, які підлягають заміні.

У січні - березні 2018 р., квітні - червні 2018 р., грудні 2018 р., лютому 2019 р. та квітні 2019 р. відповідальними особами ТОВ «ТД Агродар» були складені наступні дефектні відомості: №0301-1 від 03.01.2018 р., №0301-2 від 03.01.2018 р., №0301-3 від 03.01.2018 р., №0301-4 від 03.01.2018 р., №0901-1 від 09.01.2018 р., №0901-2 від 09.01.2018 р., №0901-3 від 09.01.2018 р., №1501-1 від 15.01.2018 р., №1801-1 від 18.01.2018 р., №1801-2 від 18.01.2018 р., №1801-3 від 18.01.2018 р., №2301-1 від 23.01.2018 р., №2301-2 від 23.01.2018 р., №2401-1 від 24.01.2018 р., №2901-1 від 29.01.2018 р., №2901-2 від 29.01.2018 р., №3101-1 від 31.01.2018 р., №3101-2 від 31.01.2018 р., №0502-1 від 05.02.2018 р., №0502-2 від 05.02.2018 р., №0502-3 від 05.02.2018 р., №0802-1 від 08.02.2018 р., №0703-1 від 07.03.2018 р., №0703-2 від 07.03.2018 р., №0703-3 від 07.03.2018 р., №1503-1 від 15.03.2018 р., №1503-2 від 15.03.2018 р., №1903-1 від 19.03.2018 р., №2103-1 від 21.03.2018 р., №2103-2 від 21.03.2018 р., №2103-3 від 21.03.2018 р., №2103-4 від 21.03.2018 р., №2303-1 від 23.03.2018 р., №2303-2 від 23.03.2018 р., №2603-1 від 26.03.2018 р., №2603-2 від 26.03.2018 р., №2603-3 від 26.03.2018 р., №2603-4 від 26.03.2018 р., №2703-1 від 27.03.2018 р., №2703-2 від 27.03.2018 р., №0104-3 від 01.04.2018 р., №0104-4 від 01.04.2018 р., №0104-5 від 01.04.2018 р., №0204-2 від 02.04.2018 р., №0204-2 від 02.04.2018 р., №0504-1 від 05.04.2018 р., №0604-2 від 06.04.2018 р., №1004-1 від 10.04.2018 р., №1104-1 від 11.04.2018 р., №1004-2 від 10.04.2018 р., №1004-3 від 10.04.2018 р., №1704-1 від 17.04.2018 р., №1904-1 від 19.04.2018 р., №2304-1 від 23.04.2018 р., №2304-2 від 23.04.2018 р., №2304-3 від 23.04.2018 р., №2304-4 від 23.04.2018 р., №2304-5 від 23.04.2018 р., №0405-2 від 04.05.2018 р., №0705-1 від 07.05.2018 р., №2205-2 від 22.05.2018 р., №2205-3 від 22.05.2018 р., №1406-1 від 14.06.2018 р., №1906-1 від 19.06.2018 р., №1906-2 від 19.06.2018 р., №2206-1 від 22.06.2018 р., №2506-2 від 25.06.2018 р., №2506-3 від 25.06.2018 р., №3006-11 від 30.06.2018 р., №0312-2 від 03.12.2018 р., №0412-1 від 04.12.2018 р., №0412-2 від 04.12.2018 р., №0412-3 від 04.12.2018 р., №0412-4 від 04.12.2018 р., №0412-5 від 04.12.2018 р., №0412-6 від 04.12.2018 р., №0712-1 від 07.12.2018 р., №0712-2 від 07.12.2018 р., №1012-1 від 10.12.2018 р., №1112-1 від 11.12.2018 р., №1212-1 від 12.12.2018 р., №1212-2 від 12.12.2018 р., №1212-3 від 12.12.2018 р., №1212-4 від 12.12.2018 р., №1912-1 від 19.12.2018 р., №1912-3 від 19.12.2018 р., №0402-1 від 04.02.2019 р., №0402-2 від 04.02.2019 р., №0502-1 від 05.02.2019 р., №0502-2 від 05.02.2019 р., №0502-3 від 05.02.2019 р., №0502-4 від 05.02.2019 р., №0502-5 від 05.02.2019 р., №0502-6 від 05.02.2019 р., №0502-7 від 05.02.2019 р., №0702-1 від 07.02.2019 р., №0702-2 від 07.02.2019 р., №0702-3 від 07.02.2019 р., №1202-1 від 12.02.2019 р., №1202-3 від 12.02.2019 р., №1202-4 від 12.02.2019 р., №1202-5 від 12.02.2019 р., №1202-6 від 12.02.2019 р., №1202-7 від 12.02.2019 р., №1202-8 від 12.02.2019 р., №2002-1 від 20.02.2019 р., №2202-1 від 22.02.2019 р., №2202-2 від 22.02.2019 р., №2202-3 від 22.02.2019 р., №0504-1 від 05.04.2019 р., №0804-1 від 08.04.2019 р., №0904-1 від 09.04.2019 р., №0904-2 від 09.04.2019 р., №0904-3 від 09.04.2019 р., №0904-4 від 09.04.2019 р., №0904-5 від 09.04.2019 р., №0904-6 від 09.04.2019 р., №0904-7 від 09.04.2019 р., №1004-2 від 10.04.2019 р., №1204-1 від 12.04.2019 р., №1204-2 від 12.04.2019 р., №1204-3 від 12.04.2019 р., №1204-4 від 12.04.2019 р., №1204-5 від 12.04.2019 р., №1204-6 від 12.04.2019 р., №1204-7 від 12.04.2019 р., №1304-1 від 13.04.2019 р., №1304-2 від 13.04.2019 р., №1604-1 від 16.04.2019 р., №2404-1 від 24.04.2019 р., №2404-2 від 24.04.2019 р., №2504-1 від 25.04.2019 р., №2504-2 від 25.04.2019 р., №2504-3 від 25.04.2019 р..

Дефектні відомості за вказаний період були складені на автомобільний транспорт, який перебуває у власності ТОВ «ТД Агродар», що підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу: серія НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 , серія НОМЕР_3 , серія НОМЕР_4 , серія НОМЕР_5 , серія НОМЕР_6 , серія НОМЕР_7 , серія НОМЕР_8 , серія НОМЕР_9 , серія НОМЕР_10 , серія НОМЕР_11 , серія НОМЕР_12 , серія НОМЕР_13 , серія НОМЕР_14 , серія НОМЕР_15 , серія НОМЕР_16 , серія НОМЕР_17 , серія НОМЕР_18 , серія НОМЕР_19 , серія НОМЕР_20 , серія НОМЕР_21 , серія НОМЕР_22 , серія НОМЕР_23 , НОМЕР_24 551353, серія НОМЕР_25 , серія НОМЕР_26 , серія НОМЕР_27 , серія НОМЕР_28 , серія НОМЕР_29 , серія НОМЕР_30 , серія НОМЕР_31 , серія НОМЕР_32 , серія НОМЕР_33 , серія НОМЕР_34 , серія НОМЕР_35 , серія НОМЕР_36 , серія НОМЕР_37 , серія НОМЕР_38 , серія НОМЕР_39 , серія НОМЕР_40 , серія НОМЕР_41 , серія НОМЕР_42 , серія НОМЕР_43 .

Рішення про проведення ремонтних робіт оформлюється відповідним наказом по підприємству. Зазначене підтверджується наданими позивачем копіями наказів: №03/01-1 від 03.01.2018 р., №09/01-1 від 09.01.2018 р., №15/01-1 від 15.01.2018 р., №18/01-1 від 18.01.2018 р., №23/01-1 від 23.01.2018 р., №24/01-1 від 24.01.2018 р., №29/01-1 від 29.01.2018 р., №31/01-1 від 31.01.2018 р., №05/02-1 від 05.02.2018 р., №08/02-1 від 08.02.2018 р., №07/03-1 від 07.03.2018 р., №07/03-2 від 07.03.2018 р., №15/03-1 від 15.03.2018 р., №19/03-1 від 19.03.2018 р., №21/03-1 від 21.03.2018 р., №23/03-1 від 23.03.2018 р., №26/03-1 від 26.03.2019 р., №13/04-1 від 13.04.2019 р., №27/03-1 від 27.03.2018 р., №31/03-1 від 31.03.2018 р., №01/04-2 від 01.04.2018 р., №02/04-2 від 02.04.2018 р., №06/04-1 від 06.04.2018 р., №10/04-1 від 10.04.2018 р., №11/04-1 від 11.04.2018 р., №17/04-1 від 17.04.2018 р., №19/04-1 від 19.04.2018 р., №23/04-2 від 23.04.2018 р., №04/05-1 від 04.05.2018 р., №07/05-1 від 07.05.2018 р., №22/05-1 від 22.05.2018 р., №22/05-2 від 22.05.2018 р., №03/06-1 від 03.06.2018 р., №14/06-1 від 14.06.2018 р., №19/06-1 від 19.06.2018 р., №19/06-2 від 19.06.2018 р., №22/06-1 від 22.06.2018 р., №25/06-1 від 25.06.2018 р., №03/12-1 від 03.12.2018 р., №04/12-1 від 04.12.2018 р., №07/12-2 від 07.12.2018 р., №10/12-1 від 10.12.2018 р., №11/12-1 від 11.12.2018 р., №12/12-1 від 12.12.2018 р., №19/12-1 від 19.12.2018 р., №19/12-2 від 19.12.2018 р., №31/12-1 від 31.12.2018 р., №04/02-2 від 04.02.2019 р., №05/02-1 від 05.02.2019 р., №07/02-1 від 07.02.2019 р., №12/02-2 від 12.02.2019 р., №20/02-1 від 20.02.2019 р., №22/02-1 від 22.02.2019 р., №22/02-2 від 22.02.2019 р., №28/02-1 від 28.02.2019 р., №05/04-2 від 05.04.2019 р., №08/04-2 від 08.04.2019 р., №09/04-2 від 09.04.2019 р., №10/04-1 від 10.04.2019 р., №12/04-1 від 12.04.2019 р., №16/04-1 від 16.04.2019 р., №24/04-1 від 24.04.2019 р., №25/04-1 від 25.04.2019 р., №25/04-2 від 25.04.2019 р.

Придбання позивачем запчастин підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних: №Б-00000001 від 03.01.2018 р., №ТР-0006717 від 04.01.2018 р., №ТР-0006744 від 09.01.2018 р., №Б-00000009 від 10.01.2018 р., №Б-00000012 від 10.01.2018 р., №Б-00000013 від 10.01.2018 р., №ТР-0006805 від 15.01.2018 р., №Б-00000027 від 17.01.2018 р., №ОР7-000143 від 19.01.2018 р., №Б-00000035 від 22.01.2018 р., №ТР-0006864 від 23.01.2018 р., №ТР-0006878 від 24.01.2018 р., №SI від 24.01.2018 р., №Б-00000043 від 25.01.2018 р., №376 від 26.01.2018 р., №Б-00000049 від 26.01.2018 р., №Б-00000050 від 26.01.2018 р., №ТР-0006897 від 26.01.2018 р., №ТР-0006911 від 29.01.2018 р., №ОР7-000221 від 29.01.2018 р., №Б-00000066 від 30.01.2018 р., №Б-00000060 від 31.01.2018 р., №203 від 01.02.2018 р., №ОР7-000283 від 01.02.2018 р., №ОР7-000252 від 01.02.2018 р., №SI від 02.02.2018 р., №468 від 02.02.2018 р., №ОР7-000293 від 05.02.2018 р., №ОР7-000303 від 06.02.2018 р., №ОР7-000311 від 06.02.2018 р., №ТР-0007001 від 07.02.2018 р., №Б-00000086 від 06.02.2018 р., №ТР-0007001 від 07.02.2018 р., №587 від 09.02.2018 р., №Б-00000081 від 12.02.2018 р., №ТР-0007052 від 12.02.2018 р., №ТР-0007061 від 13.02.2018 р., №ТР-0007077 від 14.02.2018 р., №РН-0000028 від 14.02.2018 р., №РН-0000335 від 14.02.2018 р., №311 від 16.02.2018 р., №319 від 19.02.2018 р., №ОР7-000457 від 20.02.2018 р., №ТР0007188 від 22.02.2018 р., №Б-00000106 від 27.02.2018 р., №ОР7-000544 від 27.02.2018 р., №Б-00000138 від 27.02.2018 р., №Б-00000139 від 27.02.2018 р., №ОР7-000543 від 27.02.2018 р., №ТР-0007245 від 28.02.2018 р., №ОР7-000570 від 28.02.2018 р., №ОР7-000584 від 02.03.2018 р., №ТР-0007302 від 05.03.2018 р., №ОР7-000595 від 05.03.2018 р., №Б-00000162 від 06.03.2018 р., №Б-00000137 від 12.03.2018 р., №ОР7-000666 від 14.03.2018 р., №ТР-0007400 від 15.03.2018 р., №ТР-0007429 від 19.03.2018 р., №ОР7-000699 від 19.03.2018 р., №Б-00000162 від 20.03.2018 р., №Б-00000164 від 21.03.2018 р., №495 від 21.03.2018 р., №ТР-0007503 від 23.03.2018 р., №ТР-0007504 від 23.03.2018 р., №531 від 26.03.2018 р., №535 від 26.03.2018 р., №536 від 26.03.2018 р., №ОР7-000782 від 26.03.2018 р., №ОР7-000814 від 27.03.2018 р., №ОР7-000803 від 27.03.2018 р., №557 від 28.03.2018 р., №ТР-0007549 від 30.03.2018 р., №ОР7-000859 від 30.03.2018 р., №Б-00000184 від 31.03.2018 р., №ТР-0007576 від 02.04.2018 р., №1546 від 11.04.2018 р., №1554 від 11.04.2018 р., №1561 від 12.04.2018 р., №1560 від 12.04.2018 р., №1559 від 12.04.2018 р., №661 від 12.04.2018 р., №Б-00000205 від 13.04.2018 р., №РН-0005166 від 16.04.2016 р., №1688 від 17.04.2018 р., №717 від 17.04.2018 р., №ТР-0007759 від 18.04.2018 р., №ОР7-001111 від 19.04.2018 р., №ОР7-001112 від 19.04.2018 р., №Б-00000228 від 23.04.2018 р., №Б-00000326 від 23.04.2018 р., №ТР-0007851 від 25.04.2018 р., №Б-00000244 від 26.04.2018 р., №Б-00000252 від 27.04.2018 р., №219 від 30.04.2018 р., №ОР7-001243 від 03.05.2018 р., №ОР7-001251 від 03.05.2018 р., №ОР7-001252 від 03.05.2018 р., №ТР-0007929 від 03.05.2018 р., №Б-00000255 від 04.05.2018 р., №ТР-0007967 від 07.05.2018 р., №954 від 08.05.2018 р., №ТР-0008006 від 10.05.2018 р., №ТР-0008023 від 11.05.2018 р., №ОР7-001362 від 14.05.2018 р., №ТР-0008061 від 14.05.2018 р., №1096 від 21.05.2018 р., №ТР-0008156 від 21.05.2018 р., №ТР-0008148 від 21.05.2018 р., №Б-00000269 від 14.05.2018 р., №Б-00000282 від 22.05.2018 р., №ОР7-001516 від 22.05.2018 р., №2412 від 23.05.2018 р., №ТР-0008218 від 24.05.2018 р., №Б-00000314 від 31.05.2018 р., №Б-00000328 від 08.06.2018 р., №Б-00000313 від 31.05.2018 р., №12820 від 01.06.2018 р., №ТР-0008299 від 01.06.2018 р., №Б-00000480 від 06.06.2018 р., №ТР-0008360 від 07.06.2018 р., №Б-00000331 від 12.06.2018 р., №ОР7-001782 від 13.06.2018 р., №ОР7-001804 від 13.06.2018 р., №1350 від 14.06.2018 р., №1349 від 14.06.2018 р., №ТР-0008489 від 15.06.2018 р., №Б-00000512 від 18.06.2018 р., №14.06.2018 р., №ОР7-001894 від 19.06.2018 р., №SI від 19.06.2018 р., № SI від 20.06.2018 р., №ОР7-001967 від 25.06.2018 р., №Б-00000357 від 27.06.2018 р., №Б-00000358 від 29.06.2018 р., №3820 від 04.12.2018 р., №6220 від 06.12.2018 р., №Б-00000602 від 07.12.2018 р., №75408 від 07.12.2018 р., №75410 від 07.12.2018 р., №Б-00000601 від 07.12.2018 р., №ОР7-004468 від 10.12.2018 р., №3893 від 10.12.2018 р., №ТР-0010471 від 11.12.2018 р., №ОР7-004475 від 11.12.2018 р., №ОР7-004478 від 11.12.2018 р., №ОР7-004507 від 12.12.2018 р., №Б-00000608 від 13.12.2018 р., №ТР-0010517 від 14.12.2018 р., №3949 від 14.12.2018 р., №000663 від 14.12.2018 р., №ОР7-004625 від 20.12.2018 р., №ОР7-004639 від 21.12.2018 р., №ТР-0010594 від 21.12.2018 р., №РН-0006316 від 21.12.2018 р., №ОР7-004656 від 26.12.2018 р., №Б-00001041 від 26.12.2018 р., №Б-00000636 від 28.12.2018 р., №939 від 27.12.2018 р., №Б-00000637 від 28.12.2018 р., №ОР7-000306 від 01.02.2019 р., №ОР7-000160 від 01.02.2019 р., №Б-00000080 від 05.02.2019 р., №437 від 06.02.2019 р., №Б-00000059 від 06.02.2019 р., №ТР-0011017 від 07.02.2019 р., №ОР7-000409 від 11.02.2019 р., №ОР7-000407 від 11.02.2019 р., №ТР-0011092 від 12.02.2019 р., №480 від 14.02.2019 р., №ТР-0011141 від 15.02.2019 р., №Б-00000087 від 15.02.2019 р., №79 від 21.02.2019 р., №Б-00000095 від 25.02.2019 р., №610 від 25.02.2019 р., №Б-00000090 від 25.02.2019 р., №FTM00032257/19 від 27.02.2019 р., №SI від 27.02.2019 р., №ТР-0011259 від 27.02.2019 р., №SI від 27.02.2019 р., №FTM00032423/19 від 27.02.2019 р., №Б-00000100 від 27.02.2019 р., №Б-00000110 від 28.02.2019 р., №Б-00000161 від 02.04.2019 р., №ТР-0011707 від 03.04.2019 р., №ОР7-001305 від 08.04.2019 р., №ОР7-001392 від 11.04.2019 р., №ТР-0011828 від 11.04.2019 р., №Б-00000185 від 15.04.2019 р., №ОР7-001456 від 15.04.2019 р., №ОР7-014230 від 15.04.2019 р., №Б-00000186 від 15.04.2019 р., №1223 від 15.04.2019 р., №1257 від 16.04.2019 р., №ТР-0011873 від 16.04.2019 р., №ТР-0011906 від 18.04.2019 р., №Б-00000195 від 18.04.2019 р., №000098 від 18.04.2019 р., №74 від 19.04.2019 р., №Б-00000282 від 19.04.2019 р., №Б-00000208 від 26.04.2019 р., №1385 від 30.04.2019 р.

Ремонт на підприємстві проводився власними силами (господарським способом) з використанням придбаних запчастин, які передаються для ремонту згідно накладних вимог (внутрішнього переміщення) на відпуск запчастин, копії яких долучені позивачем до матеріалів справи.

У кінці кожного звітного періоду (місяця, кварталу) складається загальний акт списання запчастин на транспортні засоби згідно накладних вимог (внутрішнього переміщення) на відпуск запчастин та враховуються суми даних актів в складі витрат підприємства.

Автозапчастини, які використовувались в ході ремонту автомобільного транспорту ТОВ «ТД Агродар» в січні березні 2018 р., квітні червні 2018 р., грудні 2018 р., лютому 2019 р. та квітні 2019 р., були списані згідно актів №СпТ-000002 від 31.03.2018 р., №СпТ-000007 від 30.06.2018 р., №СпТ-000021 від 31.12.2018 р., №СпТ-000003 від 28.02.2019 р., №СпТ-000008 від 30.04.2019 р..

Відповідно до наказу Мінстату України від 21.06.1996 р. №193 «Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів» після встановлення поломки можливо відразу складати документ на відпуск запчастин зі складу в ремонтний підрозділ чи в підзвіт працівника, який виконує ремонт, без складання дефектного акту. Таким документом на відпуск зі складу може бути накладні вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (форма № М-11).

Суд враховує, що накладні-вимоги на внутрішнє переміщення запасних частин на ТОВ «ТД Агродар» оформлені у відповідності до вимог Закону України № 996-XIV та Положенням № 88. Крім того, діючим законодавством не визначений конкретний принцип списання запчастин, тому кожний суб`єкт господарювання обирає той варіант, який вважає для себе доцільнішим.

На ТОВ «ТД Агродар» списання запчастин на витрати здійснюється на підставі окремого документа акта на списання, який має усі обов`язкові реквізити, передбачені вимогами Закону України № 996-XIV та Положенням № 88.

Систематизація процесу ремонту та його документування на ТОВ «ТД Агродар», встановлюється наказами по підприємству, якими визначено коло осіб, що здійснюють ремонт транспортних засобів, транспортні засоби, що підлягають ремонту, місце проведення ремонту та принцип списання запчастин.

Суд приходить до висновку, що облік та документальне оформлення ремонту ведеться на ТОВ «ТД Агродар» у відповідності до вимог діючого законодавства.

Суд також погоджується із доводами позивача про те, що перелік документів, які мають бути оформлені та наявні на підприємстві, безпосередньо залежить від характеру ремонту та способу його виконання. Суд зазначає, що ремонт (поліпшення) основних засобів може бути як капітальним так і поточним, та його можна проводити як підрядним (якщо ремонт виконує стороння організація), так і господарським (самостійне здійснення ремонту основних засобів) способом.

Із наявних у матеріалах справи документів вбачається, що ТОВ «ТД Агродар» у перевіряємому періоді проводило саме поточний ремонт автотранспортних засобів господарським способом. А отже, акти приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів (форма № ОЗ-2) та технічні паспорти відремонтованого об`єкта основних засобів із записами щодо внесених змін до характеристики об`єкта, пов`язаних із капітальним ремонтом, реконструкцією та модернізацією, на які містяться посилання в акті перевірки ГУ ДПС у Харківській області, оформлюються у разі проведення капітального ремонту підрядним способом, а тому не можуть бути належними доказами на підтвердження виконання поточного ремонту господарським способом.

Порядок оподаткування податком на додану вартість встановлено розділом V та підрозділом 2 розділу XX Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктами "а" і "б" пункту 185.1 статті 185 розділу V Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників ПДВ з постачання товарів/послуг, місце постачання яких відповідно до статті 186 розділу V Податкового кодексу України розташоване на митній території України.

Під постачанням товарів розуміється будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (підпункт 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 розділу І Податкового кодексу України).

Під постачанням послуг розуміється будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (підпункт 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 розділу І Податкового кодексу України).

Правила визначення дати виникнення податкових зобов`язань з ПДВ встановлено статтею 187 розділу V Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 розділу V Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.185.1. ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно п.188.1. ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до п. 189.1 ст.189 ПКУ у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно до п.198.5 ст.198 ПКУ платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 р., - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Суд зазначає, що в акті перевірки відповідачем документально не доведено, що запчастини списані на ремонт автотранспортних засобів фактично установлені не були, а призначені для їх використання або почали використовуватися ТОВ «ТД Агродар»: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу), у відповідності до вимог п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, порушення якого встановлено в акті перевірки ГУ ДПС у Харківській області.

Таким чином, в акті перевірки відповідачем безпідставно встановлено порушення вимог п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України та проведено донарахування податного зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 432 000 грн., а тому податкове повідомлення-рішення №1 є протиправним та підлягає скасуванню у цій частині.

Суд наголошує, що відповідачем не надано доказів відсутності під час перевірки документів бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі документів, що підтверджують використання запасних частин по рахунку 207 «Запасні частини». Зокрема, акт перевірки не містить жодних посилань стосовно надання (надіслання) посадовим особам ТОВ «ТД Агродар» запитів про надання окремих документів (копій документів), пояснень, довідок, інформації тощо. Також в акті перевірки відсутні будь-які відомості щодо складання актів про ненадання платником податків документів (їх копій), пояснень, довідок, інформації тощо, які необхідні для проведення перевірки. На підтвердження своєї правової позиції, відповідач не надав до суду зазначених документів.

Суд також не погоджується із висновком контролюючого органу про порушення ТОВ «ТД Агродар» п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України. Вимогами п.201.1 ст.201 ПКУ передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Враховуючи той факт, що позивачем документально підтверджено використання запчастин у власній господарській діяльності, у нього був відсутній обов`язок складання податкових накладних на загальну суму 432 000 грн. та їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних. Нарахування штрафних санкцій ТОВ «ТД Агродар» в сумі 216 000 грн. є безпідставним, а прийняте податкове повідомлення-рішення №1 від 16.01.2020 р. підлягає скасуванню.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

А згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" (вул. Данилевського, буд. 38, офіс 16, м. Харків,61058, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення від 16.01.2020 року №1 на суму 216 000 грн. та №1 в частині збільшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 432 000 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 108 000 грн., які були винесені Головним управлінням ДПС у Харківській області за актом №648/20- 40-05-01-08/36036864 від 05.11.2020 року про результати документальної планової виїзної перевірки господарської діяльності ТОВ «ТД Агродар» (податковий номер 36036864) за період з 01.07.2016 року по 30.06.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" (вул. Данилевського, буд. 38, офіс 16,м. Харків,61058, ) сплачений судовий збір в сумі 11340 (одинадцять тисяч триста сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення у повному обсязі складено 03 липня 2020 року.

Суддя Зінченко А.В.