Справа № 345/2285/20
Суддя: Юрчак Л. Б.
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/2285/20
Провадження № 2-а/345/45/2020
У Х В А Л А

06.07.2020 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Юрчак Л.Б., розглянувши матеріали позовної заяви представника ОСОБА_1 адвоката Голуба Григорія Степановича до т.в.о. інспектора ВУСАФППДР УБДР Департаменту патрульної поліції Семенченко Лілії Михайлівни, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії НОМЕР_1 00150177 від 25.06.2020,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить скасувати постанову серії 1АВ №00150177 від 25.06.2020 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у розмірі 255,00 грн.; закрити провадження по адміністративній справі у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст.160,161 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 статті 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд, вивчивши позовну заяву, вважає, що її необхідно залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ч. 3 ст. 160 КАС України, а саме: до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 3, 5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Також, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Таким чином, позивачем має бути сплачено судовий збір, ставка якого становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (420 грн. 40 коп.).

Щодо заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України Про судовий збір суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Відповідно до частини першої цієї статті суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити позивача від сплати судового збору, є його майновий стан. При цьому Закон передбачає вичерпний перелік умов, за яких суд може звільнити учасника справи від сплати судового збору з підстави врахування його майнового стану. Інших підстав для постановлення судом ухвали про звільнення від сплати судового збору ані Закон України Про судовий збір, ані КАС України не передбачають.

Крім наведеного, Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові від 23.01.2015 № 2 Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI Про судовий збір зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зокрема, звільнення відповідних органів від сплати судового збору не узгоджується з пунктом 1 частиною першою статті 129 Конституції України, яким передбачено, що однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Звільнення від сплати судового збору відповідних органів як сторін в окремих категоріях справ може розцінюватися як надання їм певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу, зокрема, юридичними та фізичними особами, які, безперечно, зобов`язані сплачувати відповідний збір. Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.01.2018 у справі №К/9901/3468/17.

Однак, всупереч вищенаведеному, представником позивача не вказані обставини, які б свідчили про неможливість сплати позивачем судового збору, а тому відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви.

З огляду на вказане, суддя вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання представника позивача про звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Враховуючи все викладене вище, позивачу необхідно виконати вимоги даної ухвали суду та сплатити судовий збір у розмірі 420,40 грн. за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та надати суду оригінал квитанції про його сплату.

Враховуючи викладене та керуючись статями160,161,169 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву представника ОСОБА_1 адвоката Голуба Григорія Степановича до т.в.о. інспектора ВУСАФППДР УБДР Департаменту патрульної поліції Семенченко Лілії Михайлівни, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії НОМЕР_2 АВ НОМЕР_3 00150177 від 25.06.2020 - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків - 5 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу, роз`яснивши, що у разі якщо недоліки позовної заяви вказані судом, не будуть усунені у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатися не поданою та повертається позивачу.

Ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя