Справа № 280/6145/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2020 року м. Дніпросправа № 280/6145/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління ДФС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року (суддя Конишева О.В.) у справі №280/6145/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

зобов`язати Головне управління ДФС у Запорізькій області здійснити перерахунок ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (за особливості проходження служби - постанова КМУ № 704, місячну премію та індексацію заробітної плати) та одноразового додаткового виду грошового забезпечення (матеріальної допомоги на оздоровлення) за період з березня 2018 року по вересень 2019 року, та виплатити заборгованість;

стягнути з Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі утриманих з нього сум податку на доходи фізичних осіб у розмірі 51389 (п`ятдесят одна тисяча триста вісімдесят дев`ять) гри. 68 коп. та військового збору у розмірі 4282 (чотири тисячі двісті вісімдесят дві) грн. 49 коп.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що була звільнена зі служби податкової міліції у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років. При звільненні їй було нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні, при цьому відповідачем до складу місячного грошового забезпечення не було враховано всі отримані позивачем складові, зокрема, особливості проходження служби - постанова КМУ № 704, місячну премію та індексацію заробітної плати та одноразового додаткового виду грошового забезпечення (матеріальної допомоги на оздоровлення) за період з березня 2018 року по вересень 2019 року. Позивачка звернулася до відповідача із письмовою заявою про донарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, однак Головним управлінням ДФС у Запорізькій області листом було повідомлено про правомірне нарахування та виплату допомоги при звільненні та відсутність підстав для здійснення донарахувань до одноразової грошової допомоги. Вказані обставини стали підставою звернення із позовом до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року позов задоволено частково, а саме:

зобов`язано Головне управління ДФС у Запорізькій області здійснити перерахунок

ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення та виплатити заборгованість.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду, в частині задоволених позовних вимог, мотивовано тим, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована при виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні.

Рішення суду, в частині незадоволених позовних вимог, мотивовано тим, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу податкової міліції здійснюється в порядку, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 17.07.2018 № 616, яким передбачено те, що місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, встановлене на дату настання події, без урахування одноразових додаткових видів грошового забезпечення. При цьому до місячного грошового забезпечення премія включається у розмірі, нарахованому у місяці, що передує події.

З цих підстав суд вказав на те, що такі додаткові види грошового забезпечення як особливості проходження служби - постанова КМУ № 704; матеріальної допомоги на оздоровлення, не включаються до розрахунку місячного грошового забезпечення, з якого розраховується одноразова грошова допомога.

Крім цього, суд зазначив про те, що доплата за особливості проходження служби виплачувалася не постійно, на момент звільнення у вересні 2019 взагалі не виплачувалася, її встановлення є правом керівника, а не обов`язком, у зв`язку з чим відповідач правомірно не включив таку надбавку до місячного грошового забезпечення.

Рішення суду першої інстанції оскаржено позивачкою та відповідачем.

В апеляційній скарзі позивачка зазначає про те, що вона погоджується з рішенням суду, в частині відсутності правових підстав для стягнення з відповідача сум утриманих з неї податку на доходи фізичних осіб та військового збору. В той же час, позивачка вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для врахування до місячного грошового забезпечення таких додаткових видів грошового забезпечення як особливості проходження служби - постанова КМУ № 704; матеріальної допомоги на оздоровлення. З цього приводу позивачка, посилаючись на положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вказує на те, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються як в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, так і в розрахунок розміру одноразової грошової допомоги, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати, так як їхня правова природа абсолютно ідентична. Також позивачка, посилаючись на положення п.7 постанови КМУ №393 від 17.07.1992р., вказує на те, що її додаткові види грошового забезпечення мають бути визначені виходячи із їх середнього розміру за період, в якому вони виплачувалися.

З цих підстав позивачка просила скасувати рішення суду, в частині незадоволених позовних вимог та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач висловлює свою незгоду з рішенням суду першої інстанції, в частині задоволених позовних вимог. За позицією відповідача суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про врахування до складу місячного грошового забезпечення індексацію заробітної плати. З цього приводу відповідач зазначає те, що індексація заробітної плати Порядком №616 від 17.07.2018, на який посилався суд першої інстанції, не входить до структури місячного грошового забезпечення, при цьому, вона не носить постійного характеру і не є щомісячною.

З цих підстав відповідач просить рішення суду, в частині задоволених позовних вимог, скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 , підполковник податкової міліції, старший інспектор з особливих доручень штабу оперативного управління наказом ГУ ДФС у Запорізькій області відповідно до наказу про звільнення від 30.08.2019 №814-о була звільнена зі служби відповідно у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років.

Відповідно до наказу про звільнення від 30.08.2019 №814-о, обчислена вислуга років складає 16 (шістнадцять) повних календарних років служби.

Місячне грошове забезпечення для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільнені складалось з:

Посадового окладу - 5500,00грн.

Окладу за військовим (спеціальним) званням - підполковник - 1410,00грн.

Надбавки за вислугу років (40 відсотків) - 2764,00грн.

Місячної премії виплаченої у серпні - 795,61 грн.

РАЗОМ : 10469,61грн.

Відповідачем було визначено розмір одноразової грошової допомоги при звільнені відповідно до наступного розрахунку: (10469,61грн.*16 років)*50% = 83756,88грн.

При звільненні були надані довідка про розмір грошового забезпечення №344 від 03.10.2019 та довідка про додаткові види грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2019 року №342 від 03.10.2019 для обчислення та призначення пенсії.

В жовтні 2019 року позивачка звернулася до ГУ ДФС у Запорізькій області із заявою про донарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільнені

За результатами розгляду заяви відповідач направив позивачці відповідь листом №14988/14/08-01-05-00-36 від 13.11.2019 року щодо донарахування та виплати одноразової грошової допомоги особам рядового і начальницького складу податкової міліції при звільнені із служби та виплати грошової компенсації податку та військового збору, в якій зазначено, що розрахунок одноразової грошової допомоги при звільнені складений на підставі вимог діючого законодавства. Отже, підстав для здійснення донарахувань до одноразової грошової допомоги немає.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивачка звернулася до суду із позовом та зазначала, що середньомісячний розмір грошового забезпечення на день звільнення становив 13766,32 грн. Отже, позивачка повинна була отримати одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 110130,56 грн. (13766,32 грн. х 16 років х 50%). При цьому відповідачем до складу місячного грошового забезпечення не було враховано всі отримані позивачем складові, зокрема за особливості проходження служби - Постанова КМУ № 704 у розмірі 19154,52 грн., місячну премію в розмірі 32510,37 грн., індексацію заробітної плати в розмірі 1307,89 грн. та матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 24781,32 грн.

З наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, з огляду на таке.

Так суд першої інстанції правильно виходив з того, що виплата одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби регулюється, п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" (далі- Порядок №393), згідно з яким військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби які звільняються із служби за віком, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Отже, з огляду на вказану норму права, розмір одноразової грошової допомоги визначається із місячного грошового забезпечення.

У свою чергу, виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу податкової міліції здійснюється в порядку, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 17.07.2018 № 616 (далі - Порядок №616).

У п.2 Розділу 1 цього Порядку №616 терміни вживаються в таких значеннях:

місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, встановлене на дату настання події, без урахування одноразових додаткових видів грошового забезпечення. При цьому до місячного грошового забезпечення премія включається у розмірі, нарахованому у місяці, що передує події;

одноденний розмір грошового забезпечення - місячне грошове забезпечення, поділене на кількість календарних днів місяця настання події.

Згідно п.3 Розділу 1 Порядку № 616 грошове забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) складається з:

1) посадового окладу;

2) окладу за спеціальним званням;

3) щомісячних додаткових видів грошового забезпечення:

надбавок за вислугу років, за особливості проходження служби, за спортивне звання, за почесне звання, за виконання функцій державного експерта з питань таємниць, за службу в умовах режимних обмежень;

доплати за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук;

доплати за вчене звання;

премій;

4) одноразових додаткових видів грошового забезпечення:

матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань;

допомоги для оздоровлення.

З огляду на положення зазначених норм права, суд першої інстанції правильно вказав на те, що до складу місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, не входять одноразові додаткові види грошового забезпечення, у зв`язку з чим аргументи позивачки, про необхідність врахування при визначенні розміру одноразової грошової допомоги матеріальної допомоги на оздоровлення, є безпідставними.

Посилання представника позивачки на те, що Порядком №616 фактично звужуються права звільнених працівників податкової міліції, оскільки Порядок №616 визначає складові грошового забезпечення по іншому, ніж Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанова КМУ №393, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки а ні Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а ні постанова КМУ №393 не визначають поняття місячного грошового забезпечення, а саме виходячи із розміру місячного грошового забезпечення розраховується одноразова грошова допомога при звільненні, що прямо передбачено постановою КМУ №393.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову, в частині заявлених вимог щодо перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, яка є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення.

Щодо аргументів позивачки про необхідність перерахування одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням такого щомісячного додаткового виду грошового забезпечення, як особливості проходження служби, передбаченого постановою КМУ №704, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Пунктом 2 постанови КМУ №704 від 30.08.2017р. установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 5 постанови КМУ №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, установлювати надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою.

Порядок та умови виплати надбавки за особливості проходження служби в органах податкової міліції визначаються Порядком №616.

Відповідно до пп.2,3,5,6,7 розділу 4 Порядку №616 надбавка за особливості проходження служби виплачується особам начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) з дня її встановлення.

Керівник ДФС та керівники її територіальних органів у межах асигнувань, що виділяються на утримання відповідних органів, мають право встановлювати надбавку за особливості проходження служби у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою.

Надбавка встановлюється та виплачується на підставі наказу.

У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення службової дисципліни надбавка за особливості проходження служби знімається або розмір її зменшується.

У разі недостатності фонду грошового забезпечення для проведення виплати надбавки її розмір переглядається.

Надбавку може бути переглянуто у бік як збільшення, так і зменшення або знято у тому самому порядку, в якому здійснюється її встановлення.

Таким чином, встановлення надбавки за особливості проходження служби є правом керівника державного органу, її розмір не є сталим та залежить як від асигнувань державного органу, так і від особистих якостей та характеру служби особи.

Отже, враховуючи структуру грошового забезпечення, яка визначена п.2 постанови КМУ №704, порядок та умови виплати надбавки за особливості проходження служби, які визначені п.5 постанови КМУ №704 та Порядком №616, можливо дійти висновку про те, що надбавка за особливості проходження служби є додатковим видом грошового забезпечення, який, за умови його щомісячної виплати, повинен враховуватися при визначенні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні.

Встановленні обставини справи свідчать про те, що доплата за особливості проходження служби виплачувалася позивачці не постійно, а на момент звільнення у вересні 2019 взагалі не виплачувалася, що підтверджується довідкою №343 від 03.10.2019р.

Отже, встановивши сутність доплати за особливості проходження служби, порядок та умови її виплати, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у спірному випадку така надбавка носила не постійний характер та щомісячно позивачці не виплачувалася, а отже правомірно не було врахована відповідачем під час розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Щодо включення до місячного грошового забезпечення премії, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що оскільки позивачка звільнилася у вересні 2019, то відповідно премія за серпень 2019 повинна бути включена у розмір місячного грошового забезпечення (п.2 Розділу І Порядку №616), однак як вбачається з довідки від 03.10.2019 №343 у серпні 2019 році премія позивачу не виплачувалася, тому відповідач правомірно включив у розмір місячного грошового забезпечення премію за липень 2019 у розмірі 795,61 грн., тобто за той місяць, що передує звільненню.

Отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність не включення відповідачем до місячного грошового забезпечення таких додаткових видів грошового забезпечення як доплата за особливості проходження служби та матеріальної допомоги на оздоровлення та правомірність включення премії за місяць, який передував звільненню позивачки.

Аргументи позивачки про те, що до місячного грошового забезпечення мають бути включенні усі отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки положення Законів, на які посилається позивачка, а саме Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не регулюють питань виплати одноразової грошової допомоги при звільненні. Вказані аргументи позивачки щодо включення до доходу усіх сум, з яких сплачені страхові внески, могли б бути слушними у випадку вирішення питання про призначення пенсії, при цьому, пенсії, яка призначається на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Безпідставними є і посилання позивачки на положення п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 № 393, оскільки даний пункт не регулює питання "виплати одноразової грошової допомоги при звільненні", а регулює питання "обчислення пенсії з розміру грошового забезпечення", що не є предметом розгляду даної справи.

Отже аргументи позивачки, які наведені в апеляційній скарзі, не спростовуються висновків суду першої інстанції. При цьому посилання позивачки на те, що відповідно до п.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові види грошового забезпечення, не означає того, що при вирішенні питання як про призначення пенсії так і про виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, усі зазначені види грошового забезпечення мають бути включені до розрахунку, оскільки вказаний Закон не визначає порядок і умови як призначення пенсії так і виплати одноразової грошової допомоги, такі порядок і умови врегульовані підзаконними нормативно-правовими актами, якими у спірному випадку є постанова Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393 та Порядок №616.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.

Щодо апеляційної скарги відповідача.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що індексація, як окрема складова грошового забезпечення, в нормативно правових актах не зазначена.

Однак, згідно ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення);

Соціальні виплати, що мають цільовий і разовий характер (допомога при народженні дитини, допомога на поховання, матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію тощо), а також допомога у зв`язку з вагітністю і пологами індексації не підлягають. Підтримка купівельної спроможності провадиться шляхом підвищення розміру зазначених виплат.

Відповідно до п.7 Розділу 1 цього Порядку №616 індексація грошового забезпечення особи начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) здійснюється в порядку та розмірах, встановлених чинним законодавством України.

Отже суд першої інстанції правильно зазначив те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Тобто індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована при виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні.

Відповідно до довідки від 03.10.2019 №343 індексація грошового забезпечення позивачки проводилася, однак до при виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні, індексація не була врахована, що не заперечував відповідач.

Встановивши зазначені обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для включення індексації до місячного грошового забезпечення з якого визначається розмір грошової допомоги при звільненні.

Вказані висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом у постановах від 03.04.2019 (справа №638/9697/17), від 30.09.2019 (справа №750/9785/16-а), від 20.11.2019 ( справа №522/11257/16-а ), від 23.12.2019 (справа №347/1920/17) .

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року у справі №280/6145/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, визначені ст.ст.328 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 30.06.2020р.

Повний текст постанови складено 01.07.2020р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк