Справа № 360/1809/19
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року

м. Київ

справа № 360/1809/19

адміністративне провадження № К/9901/32853/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Гусака М.Б.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтень-РК-2» до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (правонаступник - Головне управління Державної податкової служби у Луганській області ) на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 (суддя - Шембелян В.С.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 (суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г., судді - Блохін А.А., Сіваченко І.В.),

У С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Жовтень-РК-2» (далі - позивач, Товариство, ТОВ «Жовтень-РК-2») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (далі - відповідач, ГУ ДФС), в якому просило визнати противоправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.02.2019: № 2 - про визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) в розмірі 150'862,50 грн (в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 120'690,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 30 172,50 грн); № 2 - про визначення грошового зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями, встановленими пунктом 120-1. 2 статті 120-1 Податкового кодексу України (далі - ПК), в розмірі 85 192,39 грн; № 2 - про визначення грошового зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями, встановленими пунктом 117.3 статті 117 ПК, в розмірі 452 549,30 грн; № 2 - про визначення грошового зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями, встановленими пунктом 120.1 статті 120 ПК, в розмірі 30 600,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог Товариство зазначило, що підставою для визначення сум грошових зобов`язань з ПДВ, штрафних (фінансових) санкцій за порушення строків реєстрації податкових накладних (пункт 120-1.2 статті 120-1 ПК), за здійснення операцій з реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку (пункт 117.3 статті 117 ПК) згідно із оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, слугували помилкові висновки контролюючого органу в акті про результати документальної планової невиїзної перевірки від 18.01.2019 щодо ПСП «Жовтень» як власника транспортних засобів, у зв`язку з експлуатацією яких Товариство в бухгалтерському обліку в період з 01.10.2015 по 30.09.2018 списало як використані у власній господарській діяльності товарно-матеріальні цінності (паливо-мастильні матеріали та запасні частини) на загальну суму 495 056,09 грн, в тому числі ПДВ 99 010,60 грн.

Контролюючий орган безпідставно не взяв до уваги, що Товариство є правонаступником Приватного сільськогосподарського підприємства (далі - ПСП) «Жовтень», транспортні засоби обліковуються на балансі позивача як основні засоби, використовуються ним у власній господарській діяльності, що підтверджується документами, зокрема і документами бухгалтерського обліку. Та обставина, що в технічних паспортах на транспортні засоби вказаний попередній власник (ПСП «Жовтень»), не свідчить, що Товариство використало товарно-матеріальні цінності в операціях поза межами своєї господарської діяльності.

В судовому процесі Товариство відмовилося від позову в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №2 в частині визначення податкових зобов`язань в розмірі 26'288,96 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 6572,24 грн, а також податкового повідомлення-рішення №2 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 6345,00 грн. Згідно з ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 прийнято відмову позивача від позову, а провадження у справі у зазначеній частині позовних вимог закрито.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.08.2019, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019, адміністративний позов задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 14.02.2019: №2 - в частині визначення податкових зобов`язань з ПДВ в розмірі 94'401,04 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 23'600,26 грн; № 2 - в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 36'251,20 грн; №2 та №2 - повністю.

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що податкові повідомлення-рішення, з приводу правомірності яких виник спір, є протиправними, оскільки висновки, викладені в акті перевірки, контролюючий орган зробив без з`ясування всіх обставин щодо прав позивача на транспортні засоби, з використанням яких пов`язано визначення позивачу сум грошових зобов`язань згідно із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями.

ГУ ДФС подало касаційну скаргу на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги, викладені в касаційній скарзі, відповідач посилається на порушення судами попередніх інстанцій пункту 198.5 статті 198, пункту 49.2-1 статті 49, пункту 223.2 статті 223 ПК, оскільки під час перевірки було встановлено, що Товариство не визначило та не сплатило суми податкових зобов`язань за операціями із умовного продажу паливно-мастильних матеріалів та запасних частин, які використало для забезпечення експлуатації транспортних засобів, що йому не належать. Реалізація Товариством палива, використаного в процесі експлуатації цих транспортних засобів, відбулася без реєстрації його платником акцизного податку.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити скаргу без задоволення як безпідставну.

Перевіривши обґрунтованість наведених у касаційній скарзі доводів та заперечень на касаційну скаргу, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ГУ ДФС проведено документальну планову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2015 по 30.09.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору за період з 01.10.2015 по 30.09.2018 та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт від 18.18.01.2019 № 31/12/32/14/02-33699901. Згідно з висновками, викладеними в цьому акті, Товариство порушило, зокрема норми пункту 198.5 статті 198, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК, внаслідок чого занизило на 94'401,04 грн загальну суму ПДВ, яка підлягала сплаті до державного бюджету за звітні податкові періоди жовтень 2015 року, січень - грудень 2016 року, січень - грудень 2017 року, січень - вересень 2018 року, на грн з операцій з умовного продажу товарно-матеріальних цінностей (паливно-мастильних матеріалів та запасних частин), які були використані не у власній господарській діяльності; пункту 198.5 статті 198, пункту 201.10 статті 201 ПК, пунктів 11, 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за №137/28267 (зі змінами та доповненнями)), внаслідок не складення та не реєстрації зведеної податкової накладної на операції з умовного продажу зазначених товарно-матеріальних цінностей на загальну суму ПДВ 94401,04 грн; підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України внаслідок здійснення реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку на загальну суму 468'086,38 грн; пункту 49.2-1 статті 49, пункту 223.2 статті 223 ПК України внаслідок неподання до податкових декларацій з акцизного податку за квітень-грудень 2016 року, січень-грудень 2017 року, січень-вересень 2018 року.

Висновок контролюючого органу про порушення позивачем норм податкового законодавства обґрунтований тим, що Товариство в період з 01.10.2015 по 30.09.2018 по лімітно-забірним карткам на транспортні засоби (трактор МТЗ-80, державний номер НОМЕР_1 ; трактор МТЗ-80, державний номер НОМЕР_2 ; трактор МТЗ-80, державний номер НОМЕР_3 ; трактор МТЗ-80, державний номер НОМЕР_4 ; трактор ДТ-75, державний номер НОМЕР_11 ; автомобіль ГАЗ-5327, державний номер НОМЕР_6 ; автомобіль ГАЗ-САЗ-3507, державний номер НОМЕР_7 ; автомобіль ЗИЛ-М М З-554 М, державний номер НОМЕР_8 ; автомобіль ГАЗ-САЗ-3508, державний номер НОМЕР_9 ), які відповідно до технічних паспортів зареєстровані за ПСП «Жовтень», не є власністю Товариства та не знаходяться у його користуванні на правових засадах, списало товарно-матеріальні цінності (паливо) на 410'586, 44 грн (в тому числі, ПДВ 82'116,69 грн) та запасні частини на 84'469,65 грн (в тому числі ПДВ, 16 893,91 грн), не оподаткувавши ці операції ПДВ, як операції з умовного продажу. Товариство не виписало та не зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних зведену податкову накладну на зазначені операції, а реалізацію пального здійснило без реєстрації його платником акцизного податку.

У судовому процесі встановлено, що у зв`язку із припиненням 13.06.2006 юридичної особи ПСП «Жовтень» (шляхом приєднання до ТОВ «Жовтень-РК-2») усі майнові права та обов`язки цієї юридичної особи перейшли до правонаступника - ТОВ «Жовтень-РК-2». Цей факт суди попередніх інстанцій встановили на підставі таких доказів: статуту ТОВ «Жовтень-РК-2», затвердженого загальними зборами учасників від 03.02.206 (протокол №3), рішення власників ПСП «Жовтень» від 30.08.2005 про реорганізацію ПСП «Жовтень» шляхом приєднання до ТОВ «Жовтень-РК-2», протоколу зборів співвласників майнових паїв від 01.11.2005, протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Жовтень-РК-2» від 03.02.2006, копії передавального акта від 14.02.2006 щодо передачі майнових паїв членів ПСП «Жовтень» на баланс ТОВ «Жовтень-РК-2» під звіт матеріально-відповідальним особам щодо кожного власника майнового сертифіката із зазначенням відповідної суми.

Транспортні засоби: трактори ( МТЗ-80, державний номер НОМЕР_1 ; МТЗ-80, державний номер НОМЕР_2 ; МТЗ-80, державний номер НОМЕР_3; МТЗ-80, державний номер НОМЕР_4; ДТ-75 Н, державний номер НОМЕР_11), автомобілі (ГАЗ-5327, державний номер НОМЕР_10; ГАЗ-САЗ-3507, державний номер 01244 АР; 3ИЛ-М М З-554 М, державний номер НОМЕР_8; ГАЗ-САЗ 3508, державний номер НОМЕР_9) - обліковуються на балансі Товариства як основні засоби з 2006 року, використовуються позивачем у господарській діяльності, на їх балансову вартість в бухгалтерському та податковому обліку позивача нараховується амортизація. Ці обставини підтверджуються приєднаною до матеріалів справи бухгалтерською довідкою від 08.06.2019.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, у тому числі, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Згідно з пунктом 189.1 статті 189 ПК у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Підпунктом 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 ПК встановлено, що особа, яка реалізує пальне, є платником акцизного податку.

Згідно з підпунктом 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального.

Реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника (абзац другий підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК).

При оцінці доводів відповідача щодо підстав визначення позивачу сум грошових зобов`язань суди попередніх інстанцій обґрунтовано взяли до уваги, що під час перевірки не були досліджені обставини стосовно правонаступництва позивача майнових прав та обов`язків ПСП «Жовтень» внаслідок припинення останнього як юридичної особи шляхом приєднання до ТОВ «Жовтень-РК-2», зарахування вище перелічених транспортних засобів на баланс позивача, нарахування на їх балансову (залишкову) вартість сум амортизації.

Доводи відповідача, що згідно з технічними паспортами власником цих транспортних засобів є ПСП «Жовтень», суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхилили. Застосувавши норму частини одинадцятої статті 34 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, якою передбачено, що власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів, суд зробив правильний висновок, що реєстрація транспортного засобу за певною особою (власником) є похідною процедурою відносно факту набуття права власності на транспортний засіб, а право власності виникає незалежно від факту реєстрації транспортного засобу.

Ураховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано зазначили, що відповідач не довів використання Товариством пального та запасних частин, списаних для забезпечення експлуатації вище вказаних транспортних засобів, в операціях, що не є його господарською діяльністю, а також реалізацію пального на користь інших осіб, як того вимагає частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно встановили обставини у справі, правильно застосували вище наведені норми матеріального права та вирішили спір.

Ухвалені у справі судові рішення відповідають вимогам частин першої-третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

Касаційний перегляд справи здійснено в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України ''Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ'' від 15.01.2020 №460-ІХ (08.02.2020), відповідно до пункту 2 розділу ІІ цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України суд здійснив заміну сторони (відповідача) правонаступником згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537.

Керуючись статтями 52, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЄ.А. Усенко М.М. Гімон М.Б. Гусак