Справа № 448/760/20
Суддя: Кічак Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер:448/760/20
Провадження № 2-а/448/85/20
РІШЕННЯ
Іменем України

02.07.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Керницькій Л.М.,

учасники справи:

представник позивача Піх М.М.,

відповідач ОСОБА_1 ,

перекладач Романів Х.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до особи, яка ідентифікувала себе як громадянин Республіки Гамбія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про продовження строку затримання з метою ідентифікації,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 08.10.2019 року ухвалено затримати відповідача, тобто особу, яка ідентифікувала себе громадянин Республіки Гамбія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), з метою ідентифікації, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців з моменту затримання, починаючи з 06.10.2019року. 30.10.2019р. відповідача поміщено в Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 02.04.2020 року продовжено строк затримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою його ідентифікації, на строк три місяці, тобто до 06.07.2020р.

Зазначає, що позивачем з`ясовано, що міграційною службою видавалась посвідка на тимчасове проживання в Україні на особові дані ОСОБА_1 , однак у вересні 2019р. така скасована; особа з такими ж особовими даними вважається відрахованою з навчального закладу на території України.

Стверджує, що позивач в межах своєї компетенції вживав та вживає заходи щодо встановлення особи відповідача. Так, позивачем неодноразово скеровувались листи щодо ідентифікації та документування свідоцтвом на повернення відповідача до Консульської служби Міністерства закордонних справ, в тому числі скеровувалась надана відповідачем копія паспорта, однак вжиті заходи бажаного результату не дали, станом на час подання позову відповідь від посольства не надходила, особа відповідача на даний час не ідентифікована.

З огляду на те, що на даний час неможливо забезпечити ідентифікацію відповідача за таких обставин, а саме: неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, що виразилося у неодержанні Мостиським прикордонним загоном з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства документів, необхідних для ідентифікації особи, а також відсутність оригіналу паспортного документу на установчі дані відповідача, враховуючи те, що визначений судом трьохмісячний термін утримання відповідача в Чернігівському пункті тимчасового тримання іноземців, які незаконно перебувають на території України, закінчується 06.07.2020року, а запроваджені карантинні заходи щодо протидії розповсюдженню коронавірусу уповільнюють взаємодію з іншими установами, просить суд продовжити строк затримання відповідача у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з метою ідентифікації, на строк, визначений ст.289 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача Піх М.М. підтримала позовні вимоги, просить суд продовжити строк затримання відповідача з метою його ідентифікації на строк, визначений ст.289 КАС України, а саме на шість місяців, починаючи з 06.07.2020 року.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог та пояснив, що він згідний залишитись в ПТПІ до вирішення питання щодо його ідентифікації. Зазначив, що він не хоче повертатись в Республіку Гамбія, оскільки всі його родичі виїхати та проживають в США, він немає до кого повертатись та буде вживати всіх заходів, щоб залишитись в Україні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.10.2019 року о 01:36год. прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Мігово» на відстані 100 метрів від лінії державного кордону, на напрямку 411 прикордонного знаку на території Старосамбірського району Львівської області, було затримано особу, яка ідентифікувала себе як громадянин Республіки Гамбія ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий у групі осіб спільно з 3-ма іншими громадянами Республіки Гамбія намагався незаконно перетнути державний кордон з України до Республіки Польща.
Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2019 року ухвалено затримати особу, яка ідентифікувала себе як громадянин Республіки Гамбія ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення його ідентифікації, з подальшим поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців з моменту затримання, починаючи з 06.10.2019 року.
30.10.2019р. відповідача поміщено в Чернігівский пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.
Постановою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 05.12.2019р. відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення - у спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб, що передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн.
Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 02.04.2020р., залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2020р., продовжено термін затримання особи, яка ідентифікувала себе як громадянин Республіки Гамбія ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 3 (три) місяці, тобто до 06 липня 2020 року в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою його ідентифікації.

Згідно повідомлення Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства від 08.10.2019р., за результатами розгляду листа Західного регіонального управління Мостиського прикордонного загону ДПС України щодо спроби незаконного перетинання державного кордону відповідачем, міграційною службою України в Полтавській області видавалась посвідка на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_2 від 17.08.2018р. на особові дані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак рішенням УДМС України в Полтавській області від 16.09.2019р. №468 зазначена посвідка скасована.
Оскільки відповідач не має документів, що надають йому право на виїзд з України, позивач з метою ідентифікації останнього неодноразово звертався з запитами до Департаменту консульської служби МЗС України із проханнями через Посольства України в інших країнах ідентифікувати відповідача та документувати його свідоцтвом на повернення. Крім того, 22.04.2020р. та 10.06.2020р. позивач звертався із запитами до Департаменту консульської служби МЗС України щодо ідентифікації відповідача громадянина Республіки Гамбія, до яких додано копію паспорта, наданого відповідачем. Однак, на час надходження до суду вказаного позову відповіді на вказані звернення позивача не надходили.

У свою чергу, протягом шестимісячного строку затримання відповідач не йшов на співпрацю щодо його ідентифікації, лише 22.04.2020р. під час розгляду судом справи №448/412/20 ним додано до відзиву копію паспорта, яка відразу ж скерована позивачем до Департаменту консульської служби МЗС України.

06.07.2020р. закінчується строк затримання відповідача та перебування у Чернігівському ПТПІ, у зв`язку з чим прикордонний загін звернувся до суду з розглядуваним позовом.

У відповідача відсутні оригінали документів, що посвідчують його особу, особа ідентифікована лише зі слів самого відповідача, в нього відсутні документи для перетину державного кордону України, документи для законного перебування на території України, такий не має родинних зв`язків в Україні, не володіє українською (російською) мовами, у нього немає джерел для заробітку та проживання в Україні.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості щодо звернень відповідача до відповідних державних органів із заявами про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; клопотання про взяття на поруки від підприємств, установ чи організацій, зареєстрованих на території України, у визначеному законом порядку або внесення застави, як це визначено положеннями ст.289 КАС України, не надходило.

Також вжитими позивачем заходами на даний час не отримано з країни громадянської належності відповідача документів, необхідних для ідентифікації особи.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно з ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців (ч.4).

Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Із змісту наведеної норми слідує, що законодавцем виділено окремий випадок звернення із позовною заявою - про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації; фактичною підставою для такого звернення є відсутність в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

При цьому, можливість звернення із таким позовом не пов`язана законодавцем саме із процедурою видворення чи реадмісії іноземця чи особи без громадянства.

Згідно із приписами ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців (ч.11).

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні (ч.12).

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи (ч.13).

Із змісту наведених приписів слідує, що під час вирішення позову про продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, обов`язковому дослідженню судом підлягає, зокрема, неможливість ідентифікації іноземця або особи без громадянства.

При цьому, на позивача покладено обов`язок висвітлити, які дії або заходи вживалися для ідентифікації іноземця або особи без громадянства.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України регламентовано Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, яка затверджена спільним Наказом МВС України, Адміністрацією ДПС України, Службою безпеки України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року.

Зокрема, згідно розділу VI (Порядок дій з ідентифікації та документування іноземців) вказаної Інструкції якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

У разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС.

Якщо від компетентних органів країни походження іноземця не надходить відповідь, запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Згідно матеріалів справи позивачем скеровані наступні звернення стосовно відповідача:

лист-запит позивача від 28.10.2019р. за №21/7349до Департаменту консульської служби МЗС України для вжиття заходів через Посольства України в інших країнах щодо ідентифікації відповідача із видачею відповідних документів;

лист-запит позивача від 14.01.2020р. за №21/301до Департаменту консульської служби МЗС України для вжиття заходів через Посольства України в інших країнах щодо ідентифікації відповідача із видачею відповідних документів;

лист позивача від 12.03.2020р. за №21/1935до Департаменту консульської служби МЗС України для вжиття заходів через Посольства України в інших країнах щодо ідентифікації відповідача із видачею відповідних документів;

лист-запит позивача від 20.03.2020р. за №21/2315 до Департаменту консульської служби МЗС України з уточненням особових даних щодо особи відповідача;

лист-запит позивача від 22.04.2020р. за №21/3004 до Департаменту консульської служби МЗС України для вжиття заходів через Посольства України в інших країнах щодо ідентифікації відповідача із видачею відповідних документів, з додатком копією паспорта, виданого на особові дані відповідача;

лист позивача від 10.06.2020р. за №21/5234до Департаменту консульської служби МЗС України для вжиття заходів через Посольства України в інших країнах щодо ідентифікації відповідача із видачею відповідних документів, додатком копією паспорта, виданого на особові дані відповідача.

Крім того, представники МЗС України 27.04.2020р. надсилали звернення позивача щодо ідентифікації відповідача до Посольства України в РФ з проханням звернутися до Посольства Республіки Гамбія в РФ з проханням підтвердити особу відповідача, а також оформити їм відповідні проїзні документи на повернення.

Наведене є підтвердженням того, що позивач намагався прискорити процес ідентифікації відповідача, при цьому він надавав повну і необхідну для цього інформацію (заповнені анкети, фотокартки і дактилоскопічні карти, копію паспорта).

Відповіді на вказані листи позивач не отримав.

Таким чином, позивачем доведено, що на момент закінчення строку затримання ідентифікація відповідача є неможливою.

При цьому, позивачем висвітлено, які дії та заходи вживалися ним для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, однак такі з об`єктивних причин бажаних результатів не дали.

За наявності таких умов є неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства у попередньо визначений судом строк, через що строк затримання підлягає продовженню.

Підсумовуючи, органом охорони державного кордону проводиться процедура ідентифікації відповідача, який вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань, за відсутності в останнього документа, що дає право на виїзд з України, а також за неможливості ідентифікації іноземця або особи без громадянства.

Водночас, неможливість ідентифікації відповідача є перешкодою для початку процедури його примусового повернення чи видворення, оскільки питання визначення країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства залишається не з`ясованим.

Таким чином, враховуючи наявність умов, за яких неможливо забезпечити ідентифікацію відповідача, позивачем обґрунтовано та підставно заявлено даний позов.

Окрім цього, суд вважає за необхідне вказати, що результатом співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації повинен бути встановлений факт достовірної ідентифікації особи шляхом представлення належного документа, який посвідчує особу. Оскільки в даному випадку такий документ не представлений відповідачем (ним надана лише копія паспорта, яка потребує перевірки), іноземцем не надано інших достовірних документів, які посвідчують його особу і вказують на країну громадянської належності та такий категорично відмовляється повертатись на батьківщину, то вказані обставини щодо наявності співпраці відповідача під час його процедури ідентифікації суд оцінює критично.

Отже, протягом строку затримання відповідач не йшов на співпрацю щодо його ідентифікації, зі своєї сторони своєчасно не вживав заходів, щоб підтвердити свою особу, отримати паспорт і покинути територію України.

Згідно п.12 ст.289 КАС України про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов.

Оскільки позов про затримання відповідача був поданий Мостиським прикордонним загоном Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, тому останній вправі звертатися до суду із розглядуваним позовом.

Таким чином, враховуючи наявність умов, за яких неможливо забезпечити ідентифікацію відповідача, а саме: неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, приймаючи до уваги закінчення попередньо встановленого судом строку утримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають на території України, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку затримання відповідача з метою його ідентифікації.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позивачем не доведено суду наявність обставин, які є досить значними для продовження строку затримання відповідача саме на строк 6 місяців.

Відтак, з метою дотримання прав відповідача, суд приходить до висновку, що достатнім строком для продовження строку його затримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення його видворення за межі території України є строк 3 місяці.

У відповідності до приписів статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, узгоджуються із встановленими судом обставинами та наведеними правовими нормами, а тому підлягають до часткового задоволення.

За правилами ст.139, ч.19 ст.289 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

Керуючись ст.ст.12, 241, 244-246, 289 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до особи, яка ідентифікувала себе як громадянин Республіки Гамбія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про продовження строку затримання з метою ідентифікації - задовольнити частково.

Продовжити строк затримання особи, яка ідентифікувала себе як громадянин Республіки Гамбія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою його ідентифікації, на строк 3 (три) місяці, починаючи з 06.07.2020року.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст.289, п.п.15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відомості про учасників справи:

Позивач: військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: вул.Я.Мудрого, 113, м.Мостиська, Львівська область, .

Відповідач: особа, яка ідентифікувала себе як громадянин Республіки Гамбія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Республіки Гамбія.

Суддя Ю.В. Кічак

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.В. Кічак