Справа № 260/996/19
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/996/19 пров. № А/857/5034/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Запотічного І.І.,

з участю секретаря судового засідання - Хомича О.Р.,

а також сторін (їх представників):

від позивачів Жолтані М.І., Сільваші В.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Ужгородської міської ради на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.01.2020р. в адміністративній справі за позовом Виконавчого комітету Ужгородської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про зобов`язання знести самочинне будівництво (суддя суду І інстанції: Плеханова З.Б., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 09 год. 08 хв. 29.01.2020р., м.Ужгород; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 03.02.2020р.),-

В С Т А Н О В И В:

11.07.2019р. позивач Виконавчий комітет /ВК/ Ужгородської міської ради /МР/ звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов`язати замовників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знести самочинне будівництво «Реконструкція з надбудовою та прибудовою власних нежитлових приміщень під приміщення комерційного призначення» за адресою: м АДРЕСА_1 Ужгород, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ; стягнути з відповідачів сплачений судовий збір при поданні позовної заяви та інші витрати, пов`язані з судовим розглядом справи (Т.1, а.с.6-15).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.01.2020р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (Т.3, а.с.14-29).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ВК Ужгородської МР, який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (Т.3, а.с.51-56).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в результаті неодноразових перевірок об`єкта будівництва були складені відповідні приписи і постанови про накладення штрафів, при цьому відповідачами не зупинялися будівельні роботи, що призвело до зведення триповерхової будівлі.

Таким чином, позивач довів факти невиконання відповідачами приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю і неприведення будівництва до встановлених державних стандартів і правил.

В контексті наведеного, видача містобудівних умов та обмежень на самовільно збудовану споруду не відповідає приписам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Апелянт звернувся до суду із розглядуваним позовом, враховуючи суспільну значущість та можливу небезпеку незаконного будівництва для життя та здоров`я осіб, які здійснюють таке будівництво та будуть користуватися в майбутньому збудованим, без врахування будівельних норм, будинку.

Відповідачем ОСОБА_2 , який одночасно на підставі довіреності представляє інтереси іншого відповідача ОСОБА_1 , скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми діючого законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.3, а.с.86-95).

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

26.06.2020р. за допомогою засобів електронного зв`язку до апеляційного суду надійшла письмова заява ВК Ужгородської МР про відкладення розгляду справи із покликанням на запровадження в Україні карантину (а.с.101-102).

За результатами розгляду вказаного клопотання колегія суддів ухвалила його відхилити, оскільки поверхневі та загальні покликання на умови карантину зі сторони суб`єкта владних повноважень (апелянта) не можуть вважатися достатньою підставою для відкладення розгляду справи. Також рекомендація Ради суддів України (лист № 9-рс-186/20 від 16.03.2020р.) не вказує на припинення судами розгляду справ, а лише встановлює особливий режим судів України, який включає в себе, зокрема, розгляд справ в режимі відеоконференції, по можливості здійснення розгляду справи без участі сторін, в порядку письмового провадження, рекомендацію учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності за наявними у справі матеріалами.

Водночас, відповідачем не було вжито заходів для участі в розгляді справи, зокрема, в режимі відеоконференції тощо.

Також відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача (його представників). Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не наведено, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено.

В протилежному випадку відкладення розгляду справи без пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя в умовах карантину може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи.

Додатково колегія суддів враховує, що відповідно до ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Він не буде відповідальним за відкладення, викликані станом його здоров`я, оскільки вони пов`язані з форс-мажорними обставинами.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення позивачів, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 22.10.2013р. відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали нерухоме майно - будівлі літ.«Б», «В», «Г», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 181,5 кв.м (Т.1 а.с.149-150).

Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№ 11312764, 11312524 від 22.10.2013р. ОСОБА_2 є власником будівель літ.«Б», «В», «Г» (розмір частки 1/10), а ОСОБА_1 - власником будівель літ.«Б», «В», «Г» ( розмір частки 9/10), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 181,5 м.кв. (Т.1 а.с.151-152, 153-154).

На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.12.2017р. відповідачі придбали в Ужгородської МР земельну ділянку, загальною площею 0,0468 га, кадастровий номер: :08:001:0050, що знаходиться за адресою: м.Ужгород, вул.Підградська, 40; цільове призначення земельної ділянки: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (Т.1, а.с.155-158).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідачі є власниками земельної ділянки, що знаходяться за адресою: м.Ужгород, вул.Підградська, 40, загальною площею 0,0468 га, кадастровий номер: :08:001:0050 (Т.1, а.с.159-160).

05.07.2018р. відповідачі подали до Управління державного архітектурно-будівельного контролю /ДАБК/ виконавчого комітету /ВК/ Ужгородської МР повідомлення про початок виконання підготовчих робіт № ЗК 78 щодо об`єкту «Реконструкція з надбудовою та прибудовою власних нежитлових приміщень під приміщення комерційного призначення», яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0468 га (кадастровий номер: :08:001:0050) за адресою: м.Ужгород, вул.Підградська, 40 (Т.1, а.с.26-28).

Листом Управління ДАБК ВК Ужгородської МР № 449/16-15 від 05.07.2018р. поінформовано відповідачів про реєстрацію вказаного повідомлення за № ЗК78 від 05.07.2018р. (Т.1, а.с.178).

Після реєстрації вказаного повідомлення відповідачами розпочаті підготовчі роботи на об`єкті реконструкції.

На підставі наказу Управління ДАБК ВК Ужгородської МР № 238 від 19.07.2018р., направлення для проведення позапланового заходу № 210 від 19.07.2018р., посадовими особами третьої особи проведено позапланову перевірку достовірності відомостей, вказаних у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт ЗК 181850478 від 05.06.2018р. на об`єкті «Реконструкція з надбудовою та будовою власних нежитлових приміщень під приміщення комерційного значення» за адресою: м.Ужгород, вул.Підградська, 40.

Під час перевірки виявлено, що на момент проведення перевірки замовниками розпочаті будівельні роботи, а саме: влаштовані монолітні колони та частково монолітне перекриття першого поверху. Дані роботи виконувались без подання та реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт та проектної документації. Окрім цього, роботи проводились із порушенням будівельних норм, а саме: залізобетонні елементи виконуються з неякісним вібруванням бетонної суміші, що підтверджується повітряними раковинами; влаштовані напуски в колонах та балках здійснені з недостатньою передачею зусиль від одного стержня до іншого, за рахунок недостатньої величини випусків арматури.

Результати проведеної перевірки оформлені Актом перевірки № 213 від 01.08.2018р. (Т.1, а.с.33-41).

За виявлені порушення вимог п.1 ч.1 ст.34 та ч.1 ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.6.1.2 ДБН В.3.1-7 «Виробництво бетонних і залізобетонних виробів», п.8.5.2 ДБН В.2.6-98:2009 «Бетонні та залізобетонні конструкції» на відповідачів складено протоколи від 01.08.2018р. про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.5 ст.96 КУпАП (Т.1, а.с.43-50).

Також на підставі п.3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» 01.08.2018р. посадовою особою Управління ДАБК ВК Ужгородської МР складені приписи відповідачам про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, які є обов`язковими для виконання (Т.1, а.с.51-54).

Наведені приписи стосувалися зупинення всіх будівельних робіт, оформлення документів, що дають право на виконання будівельних робіт у відповідності до вимог чинного законодавства; строк виконання приписів складав до 01.10.2018р.

Окрім цього, керівником Управління ДАБК ВК Ужгородської МР винесені постанови по справах про адміністративні правопорушення №№ 64, 65 від 07.08.2018р., якими відповідачі визнані винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., які були ними сплачені до бюджету (Т.1, а.с.55-62).

На підставі наказу Управління ДАБК ВК Ужгородської МР № 337 від 02.10.2018р., направлення для проведення позапланового заходу № 301 від 02.10.2018р., посадовими особами третьої особи проведено позапланову перевірку виконання вимог припису від 01.08.2018р. на об`єкті «Реконструкція з надбудовою та будовою власних нежитлових приміщень під приміщення комерційного значення» за адресою: м.Ужгород, вул.Підградська, 40 (Т.1, а.с.63-65).

12.10.2018р. під час проведення позапланової перевірки встановлено, що замовниками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вимоги припису не виконано - на момент проведення перевірки будівельні роботи не завершені. Дозвільні документи, що дають право виконувати будівельні роботи, є відсутніми.

Результати проведеної перевірки оформлені Актом перевірки № 301 від 12.10.2018р. (Т.1, а.с.66-78).

За невиконання вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 01.08.2018р. та порушення вимог абз.4 п.14 постанови КМ України № 553 від 23.05.2011р. «Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» на відповідачів складені протоколи про адміністративні правопорушення від 12.10.2018р., відповідальність за які передбачена ч.1 ст.188-42 КУпАП (Т.1, а.с.78-83).

Окрім цього, 12.10.2018р. посадовою особою Управління ДАБК ВК Ужгородської МР видано приписи про зупинення будівельних робіт на об`єкті «Реконструкція з надбудовою та будовою власних нежитлових приміщень під приміщення комерційного значення» за адресою: м.Ужгород, вул. Підградська, 40 (Т.1, а.с.84-87).

Керівником Управління ДАБК ВК Ужгородської МР винесені 18.10.2018р. постанови по справі про адміністративні правопорушення №№ 102, 103, згідно яких відповідачів визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. (Т.1, а.с.88-93).

26.10.2018р. замовниками будівництва ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були надані пояснення, згідно яких будівельні роботи на об`єкті «Реконструкція з надбудовою та будовою власних нежитлових приміщень під приміщення комерційного значення» за адресою: м.Ужгород, вул.Підградська, 40, зупинені до отримання дозвільних документів (Т.1, а.с.94).

Згідно листа Міністерства культури України від 03.10.2018р. розглянуто подане листом ТзОВ «Наша спадщина» № 023-07-18/ІМО від 10.07.2018р. історико-містобудівне обґрунтування реконструкції з добудовою власних нежитлових приміщень під приміщення комерційного значення за адресою: м. Ужгород, вул. Підградська, 40, та повідомило про відсутність принципових заперечень щодо врахування основних положень згаданої наукової роботи при подальшому розробленні відповідної проектної документації (Т.1, а.с.95).

В подальшому, Управління ДАБК ВК Ужгородської МР на підставі наказу № 30 від 04.02.2019р., направлення для проведення позапланового заходу № 30 від 04.02.2019р., проведено повторну позапланову перевірку щодо виконання вимог припису від 12.10.2018р. на об`єкті «Реконструкція з надбудовою та будовою власних нежитлових приміщень під приміщення комерційного значення» за адресою: м.Ужгород, вул.Підградська, 40 (Т.1, а.с.97-99).

Проведеною перевіркою встановлено, що відповідачами вимоги припису не виконані, а саме: будівельні роботи не зупинені. Дозвільні документи, що дають право виконувати будівельні роботи відсутні.

Вказані порушення зафіксовані в Акті перевірки № 30 від 05.02.2019р. (Т.1, а.с.100-110).

За невиконання вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 12.10.2018р. та порушення вимог абз.4 п.14 постанови КМ України № 553 від 23.05.2011р. «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» на відповідачів складено протоколи про адміністративні правопорушення від 05.02.2019р., відповідальність за які передбачена ч.1 ст.188-42 КУпАП (Т.1, а.с.111-116).

Керівником Управління ДАБК ВК Ужгородської МР винесені 08.02.2019р. постанови по справах про адміністративні правопорушення №№ 14, 15, якими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. (Т.1, а.с.117-127).

Відповідачі звернулися до Управління ДАБК ВК Ужгородської МР із заявою від 08.02.2019р. щодо видачі містобудівних умов та обмежень на реконструкцію власних адміністративних приміщень під приміщення комерційного призначення по вул.Підградській, 40.

За результатами розгляду цієї заяви Управління ДАБК ВК Ужгородської МР листом № 13-13/03-04 від 14.02.2019р. повідомило відповідачів про те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :08:001:0050 та :08:001:0082 знаходяться на території історичного ареалу, в зоні охорони археологічного культурного шару, на території пам`ятки містобудування «Комплекс Замкової гори» та в буферній зоні 1 категорії пам`ятки архітектури національного значення «Замок-фортеця, X-XVI ст.ст.» (охоронний № 163). Враховуючи вищенаведене, замовникам слід отримати дозвіл на проведення робіт у центральному органі виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини (Міністерство культури України). Рекомендовано проектну пропозицію планованої реконструкції власних адміністративних приміщень під приміщення комерційного призначення по вул.Підградській, 40, подати на розгляд архітектурно-містобудівної ради при управлінні містобудування та архітектури Ужгородської МР, з урахуванням рішень консультативної ради з питань охорони культурної спадщини Закарпатської ОДА (Т.1, а.с.179).

Згідно протоколів засідань Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини при Закарпатській ОДА від 20.02.2019р. та 21.02.2019р. проект був розглянутий із деякими зауваженнями та рекомендаціями (Т.1, а.с.175-177).

Однак, відповідно до Витягу з протоколу № 2 від 21.02.2019р. засідання архітектурно-містобудівної ради при управлінні містобудування та архітектури Ужгородської МР вирішено: відхилити ескізний проект «Реконструкція громадської будівлі з розширенням по вулиці Підградській, 40-42; управлінню містобудування та архітектури Ужгородської МР сформувати містобудівні умови та обмеження на проектування з урахуванням зауважень та рекомендацій архітектурно-містобудівної ради та консультативної ради Закарпатської ОДА; замовнику подати нову концепцію торгово-офісної будівлі на розгляд архітектурно-містобудівної ради (Т.1, а.с.176-177).

12.03.2019р. відповідачі повторно звернулись із заявою до Управління ДАБК ВК Ужгородської МР щодо надання містобудівних умов та обмежень на реконструкцію власних адміністративних приміщень під приміщення комерційного призначення по вул.Підградській, 40.

Згідно листа Управління ДАБК ВК Ужгородської МР від 26.03.2019р. при розгляді вказаного звернення та документів, визначених п.3 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», встановлено, що наміри будівництва, подані у містобудівному розрахунку, не приведені у відповідність до рекомендацій Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини при облдержадміністрації від 20.02.2019р. та архітектурно-містобудівної ради при управлінні містобудування та архітектури (Т.1, а.с.180-213).

З метою відновлення своїх прав відповідачі звернулися до окружного адміністративного суду із позовом до Управління ДАБК ВК Ужгородської МР про визнання протиправною відмови у видачі містобудівних умов та обмежень на реконструкцію власних адміністративних приміщень під приміщення комерційного призначення по вул.Підградській, 40 в м.Ужгороді; зобов`язання Управління ДАБК ВК Ужгородської МР видати Жолтані М. ОСОБА_4 та Сільваші В ОСОБА_5 містобудівні умови та обмеження на реконструкцію власних адміністративних приміщень під приміщення комерційного призначення по АДРЕСА_4 .Підградській, 40 в м.Ужгороді.

Проект «Реконструкція з надбудовою та прибудовою власних нежитлових приміщень під приміщення комерційного призначення», яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0468 га (кадастровий номер: 100000:08:001:0050) за адресою: м.Ужгород, вул.Підградська, 40, погоджений Міністерством культури України 22.08.2019р. (Т.2, а.с.3-26).

Також 18.09.2019р. відповідачами отримано містобудівні умови та обмеження щодо «Реконструкція з надбудовою та прибудовою власних нежитлових приміщень під приміщення комерційного призначення», яке розташоване на земельній ділянці 0,0468 га (кадастровий номер: :08:001:0050) за адресою: м.Ужгород, вул.Підградська, 40 (Т.2, а.с.35-37).

Відповідно до листа-замовлення від 30.09.2019р. відповідачі замовили у ТзОВ «Інпроект» експертизу проекту будівництва по об`єкту «Реконструкція з надбудовою та прибудовою власних нежитлових приміщену під приміщення комерційного призначення», яке розташоване за адресою: м.Ужгород, вул.Підградська, 40 (Т.2, а.с.168-170, 205-214).

19.11.2019р. відповідачі подали до Центру надання адміністративних послуг Ужгородської МР повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками (ССІ) (Т.2, а.с.161-167).

Також 02.01.2020р. відповідачі скерували повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єкту «Реконструкція з надбудовою та прибудовою власних нежитлових приміщень під приміщення комерційного призначення», яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0468 га (кадастровий номер: :08:001:0050) за адресою: м.Ужгород, вул.Підградська, 40; вказане повідомлення зареєстроване Ужгородською МР за № ЗК19 (Т.2, а.с.221-226).

Згідно електронного повідомлення від 09.01.2020р. ДАБІ Україна підтвердила, що заявка на отримання адміністративної послуги «Повідомлення про початок будівельних робіт щодо об`єктів з незначними наслідками» зареєстрована в реєстрі за номером ЗК щодо об`єкту за адресою: м.Ужгород, вул.Підградська, 40 (Т.2, а.с.227-229).

28.01.2020р. керівником Управління ДАБК ВК Ужгородської МР проведено перевірку достовірності даних, наведених у повідомленні про початок будівельних робіт, під час якої виявлено ряд розбіжностей.

Із змісту заявленого позову слідує, що його підставами позивачем ВК Ужгородської МР визначені порушення відповідачами вимог п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затв. постановою КМ України № 466 від 13.04.2011р. «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», п.6.12 ДБН В.3.1-7-96 «Виробництво бетонних і залізобетонних виробів», п.8.5.2 ДБН В.2.6-98:2009 «Бетонні та залізобетонні конструкції».

Правовою підставою вказано приписи ч.ч.4 і 7 ст.376 Цивільного кодексу /ЦК/ України та ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Вирішуючи наведений спір та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що для визнання самочинним будівництва достатнім є встановлення відсутності у забудовника (замовника) дозвільних документів, які визначені в ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідачі, які є власниками земельної ділянки та об`єкта нерухомості, направили письмове повідомлення про початок будівельних робіт, а тому набули право на їх проведення.

Перед зверненням відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування до суду з позовом про знесення об`єкту будівництва, законом передбачена необхідність встановлення таких фактів як неможливість перебудови об`єкту та відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

В складених Актах перевірок та приписах відносно відповідачів є відсутніми висновки про те, що перебудова спірної нежитлової будівлі з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою.

Крім того, позивач не довів того, що ним видавались приписи про зобов`язання відповідачів усунути виявлені в ході перевірок порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил саме шляхом знесення самочинно збудованої спірної нежитлової будівлі, як і наявності фактів невиконання таких приписів відповідачем.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і є можливою лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

На даний час відповідачами отримані містобудівні умови, проект реконструкції погоджений Міністерством культури України, подані повідомлення про початок виконання будівельних робіт, через що суд констатував відсутність підстав для знесення вищевказаного об`єкту.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення заявленого позову такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Відповідно до частин 1, 4, 7 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.

За змістом ч.7 ст.376 ЦК України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, (2) істотного порушення будівельних норм і правил.

У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови, суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва.

У випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися ч.1 ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», за якою у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, ст.376 ЦК України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.

Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч.4 ст.376 ЦК України).

В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови.

У справі, яка розглядається, встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 провели реконструкцію належних їм будівель, які розташовані на їх приватній земельній ділянці, з подачею повідомлення про початок підготовчих робіт. В подальшому останніми був розроблений проект реконструкції, отримані містобудівні умови та обмеження (в результаті вирішення судового спору), а також подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Отже, відповідачами вжиті заходи для належного узаконення здійснюваної ними реконструкції належних їх будівель.

Це означає, що у спірних правовідносинах має місце той вид самочинного будівництва, для якого ЦК України встановлює правила, що знесенню передує рішення суду або припис про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Тобто, саме норма ч.7 ст.376 ЦК України регулює спірні правовідносини.

Натомість, для висновку про відмову в задоволенні позову в розглядуваному випадку визначальним та достатнім є той факт, що позивачем не було сформовано зобов`язального припису про проведення відповідної перебудови (повернення у попередній стан); також з такими позовними вимогами він не звертався до суду.

При цьому, наявні у справі приписи стосувалися зупинення будівельних робіт та оформлення документів, що дають право на виконання будівельних робіт у відповідності до вимог чинного законодавства.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використані усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення винних осіб до відповідальності.

Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду по наведеній категорії справ, яка викладена у постанові Касаційного адміністративного суду від 29.01.2020р. у справі № 822/2149/18, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою під час вирішення наведеного спору.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог, а тому розглядуваний позов не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Також в порядку ст.139 КАС України належить стягнути з ВК Ужгородської МР в дохід державного бюджету суму недоплаченого судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги в розмірі 779 грн. 50 коп. (при передбаченому розмірі 2881 грн. 50 коп. фактично сплачено 2102 грн., що стверджується платіжним дорученням № 324 від 14.04.2020р. Т.2, а.с.69).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків постанови суду, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Ужгородської міської ради на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.01.2020р. в адміністративній справі № 260/996/19 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Стягнути з Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (88000, м.Ужгород, пл.Поштова, 3; ) в дохід державного бюджету (отримувач коштів УК у Галицькому районі м.Львова; код отримувача 38007573; банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача № UA1013004, код класифікації доходів бюджету 22030101) суму недоплаченого судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги в розмірі 779 (сімсот сімдесят дев`ять) грн. 50 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
І. І. Запотічний
Дата складення повного тексту судового рішення: 01.07.2020р.