Справа № 160/7313/20
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
06 липня 2020 р.Справа №160/7313/20
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Н.Є., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі №160/7313/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» про визнання протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника, -
02.07.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, в якому просить:
- визнати неправомірними та скасувати постанови, винесені 02.06.2020 року серії ВП №62231807, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва, Дорошкевич Віри Леонідівни , щодо накладення арешту на грошові кошти, ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
Розблокувати картку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_2 , що видав АТ КБ «ПриватБанк», для отримання соціальних допомог.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 13.07.2020 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Також, даною ухвалою залучено до участі у розгляді справи у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс».
Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подано клопотання про забезпечення позову шляхом зняття арешту з рахунку картки для соціальних виплат.
В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що 02.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову серії ВП №62231807 про накладення арешту на її рахунки та одним з таких рахунків є рахунок з цільовим призначенням, накладення арешту на який заборонено законом.
Також, позивачем надано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, у зв`язку з тим, що позивач є членом багатодітної сім`ї, що підтверджується посвідченням, копію якого додано до заяви.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
З огляду на наведені норми, суд вважає за доцільне задовольнити вказане клопотання позивача та відповідно до пп. г п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» звільнити її від сплати судового збору за звернення до суду із даним клопотанням про забезпечення позову.
За приписами частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши клопотання про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно із ч. 2 вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до п.5 ч. 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Поряд із цим, суд зазначає, що згідно з п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
При цьому, ч. 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.
З наданих до матеріалів позовної заяви доказів вбачається, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. перебуває виконавче провадження № 62231807 відносно боржника ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №8922, виданого 15.04.2020 року, про стягнення з боржника на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 9 051,09 грн.
В рамках даного виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. 02.06.2020 року прийнято постанову про арешт коштів боржника.
Так, з резолютивної частини постанови від 02.06.2020 року вбачається, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. постановила накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.
При цьому, у своєму клопотання позивач зазначає, що разом із іншими рахунками, приватним виконавцем було накладено арешт і на рахунок з цільовим призначенням, на кошти з якого стягнення не може бути звернено відповідно до ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження».
Разом з тим, будь-яких доказів, щодо накладення арешту приватним виконавцем на такий рахунок позивачем не надано.
Крім того, посилання на накладення арешту на рахунки з цільовим призначенням відсутні і у самій постанові про накладення арешту від 02.06.2020 року.
Довідка від 09.06.2020 року №2ІQ3S6ISNA3TJ0ED, видана АТ КБ «ПриватБанк», підтверджує лише факт наявності у позивача карткового рахунку, на яку остання отримує соціальні виплати, однак не містить посилань щодо накладення на неї арешту.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту накладення арешту на її рахунок цільового призначення, а, отже, і існування реальної загрози завдання шкоди її правам, свободам та інтересам внаслідок не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову до ухвалення рішення у даній справі, у зв`язку з чим заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.
З урахуванням того, що із клопотанням про забезпечення позову позивач звернулась 02.07.2020 року, та другим днем після її надходження є вихідним днем, розгляд клопотання судом здійснено 06.07.2020 року.
Керуючись ст.ст. 150-154, 243, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання клопотання про забезпечення позову - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання клопотання про забезпечення позову в рамках адміністративної справи №160/7313/20.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі №160/7313/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» про визнання протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець