Справа № 826/5548/17
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5548/17 Головуючий у І інстанції - Огурцов О.П.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Дистриб`юшін" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АТ Дистриб`юшін" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської міської митниці ДФС, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про визначення коду товару від 28.03.2017 року № КT-UA-2017 та картку відмови у прийнятті митної декларації від 29.03.2017 року № UA100110/2017/00306.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Відповідачем протиправно прийнято рішення про визначення коду товару, оскільки імпортований товар "квадрокоптер іграшковий з камерою" належить саме до дитячих іграшок, а не пристроїв з камерою, як зазначає Відповідач.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 28.03.2017 року № КT-UA-2017.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської міської митниці ДФС від 29.03.2017 року № UA100110/2017/00306

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Дистриб`юшін" за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3200 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, Київська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, вказує на те, що підходи щодо класифікації літальних пристроїв з умонтованою камерою наведено в переліку класифікаційних рішень, прийнятих Комітетом з Гармонізованої системи, що внесені до Компендіуму класифікаційних рішень (56 сесія - вересень 2015 року). Митними адміністраціями країн Євросоюзу приймались попередні класифікаційні рішення (ВТІ), згідно з якими аналогічні товари класифіковано у товарних позиціях 8525 ( - телевізійні камери, цифрові камери та записувальні відеокамери).

Крім того, Відповідач зазначає, що інші суб`єкти зовнішньо-економічної діяльності декларують такі квадрокоптери зі встановленою камерою у товарній позиції 8525 УКТЗЕД (копії відповідних митних декларацій додавались до відзиву на позов).

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "АТ Дистриб`юшін" та компанією Master Top Trading Limited (Гонконг) укладено контракт від 17.06.2013 року № 1-ЕН, згідно умов якого продавець зобов`язується продати покупцю іграшки та настільні ігри відповідно до специфікацій.

Відповідно до інвойсу від 20.02.2017 року № SM161124 позивачем імпортовано іграшки, зокрема, квадрокоптери іграшкові з камерою "SYMA" моделей X5UC, X5UW, X8HG, X8SW, X11C, X8SC, X5HW, з метою митного оформлення яких до Київської міської митниці ДФС було подано митну декларацію від 27.03.2017 року № 100110/2017/132642, у графі 33 якої зазначено код УКТЗЕД , як іграшки з умонтованим двигуном з інших матеріалів зі ставкою мита 0%.

28.03.2017 року Київською міською митницею ДФС прийнято рішення про визначення коду товару № КT-UA-2017, відповідно до якого товар класифіковано моделі X5UC, X5UW, X8HG, X8SW, X11C, X8SC, X5HW за кодом , як камеру за ставкою мита 10%.

Також, Відповідачем відмовлено у прийняття митної декларації від 27.03.2017 року № 100110/2017/132642, про що винесено відповідну карту відмови від 29.03.2017 року № UA100110/2017/00306.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття Відповідачем рішення про визначення коду задекларованого товару, Позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що технічними характеристиками спірного товару, а також інструкціями з використання, що надані Позивачем до матеріалів справи підтверджується, що товар є іграшками на дистанційному управлінні, який призначений для польоту у повітрі. При цьому, камера є факультативною функцією, яка окремо встановлюється на пристрій, а пристрій може працювати за її відсутності, таким чином висновки Відповідача щодо віднесення іграшкового квадрокоптера до групи камер є невірним, оскільки відповідна функція не є основною у спірних товарах.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, є Митний кодекс України.

Згідно з частиною першою статті 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду (частина друга статті 67 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Частиною другою статті 69 Митного кодексу України визначено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари (частина четверта статті 69 Митного кодексу України).

Згідно з частиною п`ятою статті 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає митну декларацію. У свою чергу, орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише в тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.

Для цілей митного оформлення класифікація товарів, наданих до митного оформлення, здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД - товарної номенклатури Митного тарифу України, затвердженої Законом України від 19 вересня 2013 року №584-VII «Про Митний тариф України».

Товарна номенклатура Митного тарифу України складається з трьох складових частин - Основних правил інтерпретації класифікації товарів, приміток до розділів та груп та безпосередньо номенклатури товарів (текстовий опис угруповань ТН (розділ, група - два знаки, позиція - чотири знаки, підпозиція - шість знаків, категорія - вісім знаків, підкатегорія десять знаків) та їх цифрове позначення - код товарів).

Зазначеними правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої товарної підкатегорії слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.

За правилом 3 (а) у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (ргіmа fасіе) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару.

Відповідно до правила З (b) у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (ргіmа fасіе) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (а), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати.

Таким чином, при віднесенні товару до тієї чи іншої товарної підкатегорії слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.

Наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 № 650 затверджено Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, відповідно до п.1 р.І якого він визначає порядок роботи відділу митних платежів (ВМП), підрозділу митного оформлення (ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України, порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД).

Згідно з пунктами 1, 2 розділу ІІІ Порядку № 650, декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 МК України, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів.

У разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант, або уповноважена ним особа, письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД. При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару (пункт 5 розділу ІІІ Порядку № 650).

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач у митній декларації класифікував ввезений на митну територію України товар за кодом УКТЗЕД , як іграшки з умонтованим двигуном.

Проте, оскаржуваним рішенням про визначення коду товару Відповідач класифікував імпортований позивачем товар за кодом УКТ ЗЕД , як камеру.

Відповідно до товаросупровідних документів на товар, які надавались Позивачем при розмитненні товарів, ввезений товар є іграшками, що має функцію камери, зокрема:

- відповідно до договору поставки та інвойсу предметом поставки є квадрокоптер іграшковий з камерою;

- листом від 04.04.2017 року виробник товарів "Syma Toys Industrial Co., Ltd" підтверджує, що квадрокоптер з камерами є іграшкою, а камера виконує лише допоміжну функцію;

- відповідно до висновку Служби безпеки України від 09.03.2017 року № 18/в-706 не відносяться до товарів подвійного використання, а використовуються за основним призначенням - іграшки.

Крім того, технічними характеристиками спірного товару, а також інструкціями з використання, доданими Позивачем до матеріалів справи, підтверджується, що товар є іграшками на дистанційному управлінні, який призначений для польоту у повітрі. При цьому, камера є факультативною функцією, яка окремо встановлюється на пристрій, а пристрій може працювати за її відсутності.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що камера є окремим комплектуючим пристроєм до квадрокоптеру, факт наявності чи відсутності якої не змінює властивостей квадрокоптера.

Оскільки камери у іграшкових квадрокоптерах виконують виключно допоміжну функцію, а відокремлення камери від іграшки не перешкоджає подальшому використанню квадрокоптера, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такий товар за основним цільовим призначенням найбільш повно відповідає коду УКТ ЗЕД , що й був визначений Позивачем у митній декларації.

Крім того, частиною 4 ст. 3 МК України передбачено, що у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Законодавством встановлено, що адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано не інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені Митним кодексом України та іншими законами України.

Зазначене кореспондується із нормами ст. 62 Конституції України, відповідно до ч. 3 якої обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення адміністративного позову.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та/або процесуального права, отже не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Київської митниці Держмитслужби викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко

Повний текст складено 02.07.2020 року.