Справа № 140/5788/20
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року ЛуцькСправа № 140/5788/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.01.2020 № та №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС у Волинській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП Лисого Р.С. з питань що становлять предмет заперечення за період з 18.07.2016 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт перевірки від 27.12.2019 №8297/03-20-33-02/.

На підставі вказаного акта відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 10.01.2020 №, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 99 864 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 24 966,00 грн., та №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 329 613 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 82 403 грн.

Позивач оскаржував зазначені податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, рішенням ДПС України від 23.03.2020 податкове повідомлення-рішення від 10.01.2020 № залишено без змін, а податкове повідомлення-рішення від 10.01.2020 № скасовано в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 24 966 грн., в іншій частині залишено без змін.

Позивач зазначені податкові повідомлення-рішення вважає протиправними та просить їх скасувати, оскільки висновки акта перевірки ґрунтуються на неправильному застосуванні податкового законодавства, зазначені в акті обставини є необґрунтованим та помилковими.

Так, зазначає, що податкові накладні з ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 та ТзОВ «В.С.В. Автотранс» виписані та зареєстровані в ЄРПН помилково. ФОП ОСОБА_4 не укладав договорів про співпрацю з зазначеними контрагентами, не надавав транспортні послуги та не отримував від них коштів. Якщо кошти були отримані на розрахунковий рахунок підприємця, вони були повернуті, як помилково отримані. У зв`язку з встановлення помилкового включення виписаних податкових накладних та розрахунків коригування до них до декларацій з ПДВ позивачем у порядку, встановленим податковим законодавством, подано уточнюючі розрахунки за кожен період з листопада 2016 по листопад 2018 року.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 06.05.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в порушення вимог пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України не нараховано податкові зобов`язання з ПДВ за операціями з постачання послуг та в порушення вимог пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України не нараховано податкові зобов`язання по операціях з придбання товарів/послуг, що не використовуються в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника, відповідно до отриманих податкових накладних протягом перевіряємого періоду.

Отже, ФОП ОСОБА_1 занижені податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 472415 грн., в тому числі за жовтень 2016 року на 47 грн., листопад 2016 року - 13000 грн., грудень 2016 року - 4833 грн., січень 2017 року - 2000 грн., лютий 2017 року - 9885 грн., березень 2017 року - 5317 грн., квітень 2017 року - 7400 грн., травень 2017 року - 21000 грн., червень 2017 року - 24111 грн., липень 2017 року - 30000 грн., серпень 2017 року - 11000 грн., грудень 2017 року - 20000 грн., січень 2018 року - 48300 грн., лютий 2018 року - 2634 грн., березень 2018 року - 30000 грн., квітень 2018 року - 51488 грн., травень 2018 року - 30000 грн., червень 2018 року - 74200 грн., липень 2018 року - 50000 грн., вересень 2018 року - 37200 грн.

Крім того, перевіркою достовірності відображених показників у поданих Деклараціях з податку на додану вартість (рядки 10.1-17) за період з 01.09.2016 по 31.12.2018 встановлено завищення податкового кредиту (ряд. 17 декларації) за жовтень 2018 року на 326 314 грн., листопад 2018 року на 326 314 грн. та грудень 2018 року на 78 144 грн. внаслідок невірного заповнення р.16 Декларації, чим порушено наказ Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» (далі Порядок №21). Позивач вказує, що ним у вересні, жовтні 2019 року подавались уточнюючі розрахунки до звітних періодів вересень, жовтень 2018 року, однак, як вказано в п.5 розділу VI Порядку №21 у показники рядка 21 уточнюючого розрахунку переносяться та враховуються до рядка 16.2 декларації звітного періоду. Позивач уточнюючі показники до звітних періодів вересень, жовтень 2018 року не відобразив у звітних податкових деклараціях за вересень, жовтень 2019 року, що відповідно є порушенням заповнення р.16 Декларації.

З врахуванням викладеного вище, перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 занижено ПДВ, яке сплачується до державного бюджету на загальну суму 329 613 грн., в тому числі: за листопад 2016 року на суму ПДВ 7265 грн., березень 2017 року - 6010 грн., травень 2017 року - 21089 грн., червень 2017 року - 24111 грн., серпень 2017 року - 27180 грн., вересень 2018 року - 17508 грн., грудень 2018 року 226 450 грн. та завищено суму від`ємного значення за грудень 2018 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду ряд.21 на суму 99864 грн.

Також звертає увагу, що рішенням ДПС України від 23.03.2020 №10505/6/99-00-08-05-04-06 податкове повідомлення-рішення від 10.01.2020 № скасовано в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 24 966 грн., тому відповідно до пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України зазначене податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним. ГУ ДПС у Волинській області винесено нове податкове повідомлення-рішення від 07.04.2020 №2, яким зменшено суму від`ємного значення податку на додану вартість в сумі 99 864 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення отримане позивачем 10.04.2020. Відтак податкове повідомлення-рішення від 10.01.2020 № не може бути предметом судового розгляду.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що усі уточнюючі розрахунки були подані до проведення контролюючим органом документальної планової перевірки сум ПДB, a саме останні уточнюючі розрахунки були подані 07.10.2019, дата початку проведення контролюючим органом перевірки, зазначена в наказі на перевірку -15.10.2019.

Також зазначив, що оскільки уточнюючі розрахунки декларацій з ПДB подавались за кожен період протягом листопада 2016 - листопада 2018 років, тo в рядку 16.1 кожного наступного уточнюючого розрахунку відображались дані рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду. Оскільки за період грудень 2018 - серпень 2019 років у податкових деклараціях з ПДB були відображені правильні дані, підтверджені первинними документами і зареєстрованими податковими накладними, він не робив уточнюючі розрахунки за цей період, a значення рядків 21 уточнюючих розрахунків відобразив у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок, a саме у вересні 2019 року (збільшення p. 16 на 249220 грн.) та жовтні 2019 року (зменшення p.16 на 1050 грн.). Усі помилкові податкові накладні і розрахунки коригування до них були виключені з податкових декларацій з ПДВ, як помилково виписані.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі відповіді ГУ ДФС у Волинській області від 09.12.2019 на заперечення до акту планової виїзної документальної перевірки від 11.11.2019 №4215/03-20-33-02/44802854 відповідно до наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 11.12.2019 №1380 та направлень на перевірку від 12.12.2019 №1561 та №1562 проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП Лисого Р.С. з питань що становлять предмет заперечення за період з 18.07.2016 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт перевірки від 27.12.2019 №8297/03-20-33-02/ (а.с.12-45).

Так, перевіркою, зокрема, встановлено, що позивачем порушено пункт 185.1 статті 185, пункт 187.1 статті 187, пункти 198.3, 198.5 «г», пункт 198.6 статті 198, пункт 199.1 статті 199, пункти 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України (далі ПК України) та вимоги наказу Міністерства фінансів України 28.01.2016 №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.02.2017 № 276), внаслідок чого занижено ПДВ, яке сплачується до державного бюджету на загальну суму 329 613 грн., в тому числі: за листопад 2016 року на суму ПДВ 7265 грн., березень 2017 року - 6010 грн., травень 2017 року 21 089 грн., червень 2017 року 24 111 грн., серпень 2017 року 27 180 грн., вересень 2018 року 17 508 грн., грудень 2018 року 226 450 грн., та завищено суму від`ємного значення за грудень 2018 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду ряд.21 на суму 99 864 грн.

На підставі акта від 27.12.2019 №8297/03-20-33-02/ ГУ ДФС у Волинській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 10.01.2020:

1) №, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 99 864 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 24 966,00 грн. (а.с.47);

2) №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 329 613 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 82 403 грн. (а.с.46).

Зазначені податкові повідомлення-рішення ФОП ОСОБА_1 оскаржував в адміністративному порядку. Рішенням ДФС України від 23.03.2020 №10505/6/99-00-08-05-04-06 податкове повідомлення-рішення від 10.01.2020 № залишено без змін, а податкове повідомлення-рішення від 10.01.2020 № скасовано в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 24 966 грн., в іншій частині залишено без змін (а.с.48-51).

Позивач, вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся в суд із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 60.1.2 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо, зокрема контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу.

Згідно із пунктом 60.3 статті 60 ПК України у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення від 10.01.2020 № за наслідками адміністративного оскарження було скасоване ДПС України в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 24 966 грн. ГУ ДПС у Волинській області винесено нове податкове повідомлення-рішення від 07.04.2020 №2, яким зменшено суму від`ємного значення податку на додану вартість в сумі 99 864 грн. (а.с.152).

Враховуючи викладене, скасування контролюючим органом оскаржуваного акта індивідуальної дії має наслідком визнання його відкликаним у розумінні приписів підпункту 60.1.2 пункту 60.1 статті 60 ПК України, а тому підстави для задоволення позову в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 10.01.2020 № відсутні.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

При цьому під господарською діяльністю розуміється діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно із пунктом 200.1, 200.2 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 123.1 статті 123 ПК України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» в розділі V. Порядок заповнення податкової декларації, пункті 3 «Податкові зобов`язання» у рядку 1.1 декларації вказуються дані операцій на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім ввезення товарів на митну територію України. При заповненні рядка 1.1 обов`язковим є подання форми Д5 (додаток 5), що заповнюється в розрізі контрагентів.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 зареєстровано видані податкові накладні з контрагентом ФОП ОСОБА_3 в листопаді 2016 року на суму ПДВ 0 грн., проте відповідно до розрахунків коригування податкові зобов`язання за листопад 2016 року відображено в сумі «-13000,00» грн., внаслідок чого підприємцем занижено податкові зобов`язання листопада 2016 р. на 13000 грн.

Позивачем зареєстровано видані податкові накладні з контрагентом ФОП ОСОБА_3 в грудні 2016 року на суму ПДВ 0 грн., проте відповідно до розрахунків коригування податкові зобов`язання за грудень 2016 року відображено підприємцем в сумі «-3000» грн., внаслідок чого занижено податкові зобов`язання за грудень 2016 року на 3000 грн.

ФОП ОСОБА_1 зареєстровано видані податкові накладні з контрагентом ФОП ОСОБА_2 в грудні 2016 року на суму ПДВ 0 грн., проте відповідно до розрахунків коригування податкові зобов`язання з даним контрагентом за грудень 2016 року відображено підприємцем в сумі «-1833,33» грн., внаслідок чого занижено податкові зобов`язання за грудень 2016 року на 1833,33 грн.

Позивачем зареєстровано видані податкові накладні з контрагентом ФОП ОСОБА_2 в січні 2017 року на суму ПДВ 0 грн., проте відповідно до розрахунків коригування податкові зобов`язання з даним контрагентом за січень 2017 року відображено підприємцем в сумі «-2000» грн., внаслідок чого занижено податкові зобов`язання за січень 2017 року на 2000 грн.

ФОП ОСОБА_1 зареєстровано видані податкові накладні з контрагентом ФОП ОСОБА_3 в лютому 2017 року на суму ПДВ 0 грн., проте відповідно до розрахунків коригування податкові зобов`язання з даним контрагентом за лютий 2017 року відображено підприємцем в сумі «-700» грн., внаслідок чого занижено податкові зобов`язання за лютий 2017 року на 700 грн.

Позивачем зареєстровано видані податкові накладні з контрагентом ФОП ОСОБА_2 в лютому 2017 року на суму ПДВ 0 грн., проте відповідно до розрахунків коригування податкові зобов`язання з даним контрагентом за лютий 2017 року відображено підприємцем в сумі «-9160» грн., внаслідок чого занижено податкові зобов`язання за лютий 2017 року на 9160 грн.

ФОП ОСОБА_1 зареєстровано видані податкові накладні з контрагентом ФОП ОСОБА_3 в березні 2017 року на суму ПДВ 0 грн., проте відповідно до розрахунків коригування податкові зобов`язання з даним контрагентом за березень 2017 року відображено підприємцем в сумі «-5316,77» грн., внаслідок чого занижено податкові зобов`язання за березень 2017 року на 5316,77 грн.

Позивачем зареєстровано видані податкові накладні з контрагентом ФОП ОСОБА_2 у квітні 2017 року на суму ПДВ 0 грн., проте відповідно до розрахунків коригування податкові зобов`язання з даним контрагентом за лютий 2017 року відображено підприємцем в сумі «-7400» грн., внаслідок чого занижено податкові зобов`язання за лютий 2017 року на 7400 грн.

Також ФОП ОСОБА_1 зареєстровано податкових накладних з урахуванням розрахунків коригування на контрагента ФОП ОСОБА_3 в травні 2017 року на суму ПДВ 0 грн., проте включено до податкових зобов`язань в декларації ПДВ в сумі «-21000» грн., чим занижено податкові зобов`язання за травнь 2017 року на 21000,00 грн.

Позивачем 10.12.2019 було подано податкову звітність з ПДВ, в якій відображено податкові зобов`язання з ФОП ОСОБА_3 в сумі ПДВ 5000 грн., хоча дані порушення відображені в акті планової документальної перевірки від 11.11.2019 №4215/03-20-33-02/.

Подання уточнюючих розрахунків до податкових декларацій, поданих за період, що перевірявся або перевіряється визначено пунктами 50.2 та 50.3 статті ПК України, тобто є неправомірним, оскільки подання уточнюючих показників було 10.12.2019 (розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів № від 10.12.2019 ряд.3 сума ПДВ 5000) після проведення планової перевірки.

ФОП ОСОБА_1 зареєстровано податкові накладні з урахуванням розрахунків коригування на контрагента ТЗОВ «ПАККО Холдинг» в червні 2017 року на суму ПДВ 24110,64 грн., проте не включено до податкових зобов`язань в декларації ПДВ, чим занижено податкові зобов`язання червень 2017 року на 24110,64 грн.

Позивачем 10.12.2019 було подано податкову звітність з ПДВ, в якій відображено податкові зобов`язання з даним контрагентом в сумі ПДВ 24 110,64 грн., хоча дані порушення відображені в акті планової документальної перевірки від 11.11.2019 №4215/03-20-33-02/.

Подання уточнюючих розрахунків до податкових декларацій, поданих за період, що перевірявся або перевіряється визначено 50.2 та 50.3 статті ПК України, тобто є неправомірним, оскільки подання такого уточнення відбулось 10.12.2019 (розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів № від 10.12.2019 ряд.5 сума ПДВ 24110,64грн.)

ФОП ОСОБА_1 зареєстровано видані податкові накладні з контрагентом ФОП ОСОБА_3 в липні 2017 року на суму ПДВ 0 грн., проте відповідно до розрахунків коригування податкові зобов`язання з даним контрагентом за липень 2017 року відображено підприємцем в сумі «-6000» грн., внаслідок чого занижено податкові зобов`язання за липень 2017 року на 6000 грн.

Позивачем зареєстровано податкові накладні з урахуванням розрахунків коригування на контрагента ФОП ОСОБА_2 в липні 2017 року на суму ПДВ 5500,00 грн., проте включено до податкових зобов`язань в декларації ПДВ в сумі «-18500» грн., чим занижено податкові зобов`язання за липень 2017 року на 24000 грн.

ФОП ОСОБА_1 зареєстровано видані податкові накладні з контрагентом ФОП ОСОБА_2 в серпні 2017 року на суму ПДВ 7000 грн., проте відповідно до розрахунків коригування податкові зобов`язання з даним контрагентом за серпень 2017 року відображено підприємцем в сумі «-4000» грн. (розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації № від 19.06.2019 рядок 5), внаслідок чого занижено податкові зобов`язання за серпень 2017 року на 11000 грн.

Позивачем зареєстровано податкові накладні з урахуванням розрахунків коригування на контрагента ФОП ОСОБА_3 в грудні 2017 року на суму ПДВ 0 грн., проте включено до податкових зобов`язань в декларації ПДВ в сумі «-20000» грн., внаслідок чого занижено податкові зобов`язання грудня 2017 року на 20000 грн.

ФОП ОСОБА_1 зареєстровано податкові накладні з урахуванням розрахунків коригування на контрагента ФОП ОСОБА_3 в січні 2018 року на суму ПДВ 0 грн., проте включено до податкових зобов`язань в декларації ПДВ в сумі «-13300» грн., внаслідок чого занижено податкові зобов`язання за січень 2018 року на 13300 грн.

Позивачем зареєстровано видані податкові накладні на контрагента ФОП ОСОБА_2 у січні 2018 року на суму ПДВ 35000,00 грн., проте відповідно до звітності поданої підприємцем, податкові зобов`язання з даним контрагентом за січень 2018 року відображено в сумі 0 грн., внаслідок чого занижено податкові зобов`язання за січень 2018 року на 35000 грн.

ФОП ОСОБА_1 зареєстровано видані податкові накладні на контрагента ТОВ «В.С.В. АВТОТРАНС» у березні 2018 року на суму ПДВ 30000 грн., проте відповідно до звітності поданої підприємцем, податкові зобов`язання з даним контрагентом за березень 2018 року відображено в сумі 0 грн., внаслідок чого занижено податкові зобов`язання за березень 2018 року на 30000 грн.

Позивачем зареєстровано видані податкові накладні на контрагента ФОП ОСОБА_2 у квітні 2018 року на суму ПДВ 36488 грн., проте відповідно до звітності поданої підприємцем, податкові зобов`язання з даним контрагентом за квітень 2018 року відображено в сумі 0 грн., внаслідок чого занижено податкові зобов`язання за квітень 2018 року на 36488 грн.

ФОП ОСОБА_1 зареєстровано видані податкові накладні на контрагента ТОВ «В.С.В. АВТОТРАНС» у квітні 2018 року на суму ПДВ 0 грн., проте відповідно до звітності поданої підприємцем, податкові зобов`язання з даним контрагентом за квітень 2018 року відображено в сумі «-15000» грн., внаслідок чого занижено податкові зобов`язання за квітень 2018 року на 15000 грн.

Позивачем зареєстровано податкових накладних з урахуванням розрахунків коригування на контрагента ТОВ «В.С.В. АВТОТРАНС» у травні 2018 року на суму ПДВ 15000,00 грн., проте включено до податкових зобов`язань в декларації ПДВ в сумі -15000,00 грн., чим занижено податкові зобов`язання за травень 2018 року на 30000,00 грн.

ФОП ОСОБА_1 зареєстровано податкові накладні з урахуванням розрахунків коригування на контрагента ТОВ «В.С.В. АВТОТРАНС» у червні 2018 року на суму ПДВ 46000,00 грн., проте включено до податкових зобов`язань в декларації ПДВ в сумі «- 28200» грн., чим занижено податкові зобов`язання за червень 2018 року на 74200 грн.

Позивачем зареєстровано видані податкові накладні з контрагентом ФОП ОСОБА_2 у липні 2018 року на суму ПДВ 50000 грн., проте включено до податкових зобов`язань в деклараціях по ПДВ в сумі - 0 грн., чим занижено податкові зобов`язання за липень 2018 року на 50000 грн.

ФОП ОСОБА_1 зареєстровано видані податкові накладні з контрагентом ТОВ «В.С.В. АВТОТРАНС» у вересні 2018 року на суму ПДВ 17200,00 грн., проте включено до податкових зобов`язань в декларації ПДВ в сумі «-20000» грн., чим занижено податкові зобов`язання за вересень 2018 року на 37200,00 грн.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Так як ФОП ОСОБА_1 подавались уточнюючі показники в Розшифровках податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), суми грошових зобов`язань є узгодженими.

Отже, позивачем в порушення вимог пункту 187.1 статті 187 ПК України не нараховано податкові зобов`язання з ПДВ за операціями з постачання послуг та в порушення вимог пункту 198.5 статті 198 ПК України не нараховано податкові зобов`язання по операціях з придбання товарів/послуг, що не використовуються в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника, відповідно до отриманих податкових накладних протягом періоду, що перевірявся.

Враховуючи вищенаведене, ФОП ОСОБА_1 занижені податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 472415 грн., в тому числі за жовтень 2016 року на 47 грн., листопад 2016 року - 13000 грн., грудень 2016 року - 4833 грн., січень 2017 року - 2000 грн., лютий 2017 року - 9885 грн., березень 2017 року - 5317 грн., квітень 2017 року - 7400 грн., травень 2017 року - 21000 грн., червень 2017 року - 24111 грн., липень 2017 року - 30000 грн., серпень 2017 року - 11000 грн., грудень 2017 року - 20000 грн., січень 2018 року - 48300 грн., лютий 2018 року - 2634 грн., березень 2018 року - 30000 грн., квітень 2018 року - 51488 грн., травень 2018 року - 30000 грн., червень 2018 року - 74200 грн., липень 2018 року - 50000 грн., вересень 2018 року - 37200 гривень.

Крім того, перевіркою достовірності відображених показників у поданих Деклараціях з податку на додану вартість (рядки 10.1-17) за період з 01.09.2016 по 31.12.2018 встановлено завищення податкового кредиту (ряд. 17 декларації) за жовтень 2018 року на 326314 грн., листопад 2018 року на 326314 грн. та грудень 2018 року на 78144 грн., внаслідок невірного заповнення р.16 Декларації, чим порушено наказ Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість».

Відповідно до пункту 6 розділу III Порядку №21 платник самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає у поданій податковій звітності.

В пункті 5 розділі V Порядку №21, у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду. У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період. У рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду. У рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, що узгоджена протягом звітного (податкового) періоду.

Пунктом 5 розділу VI Порядку №21 у разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок.

Позивач вказує, що ним у вересні, жовтні 2019 року подавались уточнюючи розрахунки до звітних періодів вересень, жовтень 2018 року.

Однак, як вказано в п.5 розділу VI Порядку №21 у показники рядка 21 уточнюючого розрахунку переносяться та враховуються до рядка 16.2 декларації звітного періоду. Однак позивач уточнюючі показники до звітних періодів вересень, жовтень 2018 року не відобразив у звітних податкових деклараціях за вересень, жовтень 2019 року, що відповідно є порушенням заповнення р.16 Декларації.

З врахуванням викладеного вище суд погоджується із доводами відповідача, що ФОП ОСОБА_1 порушено пункт 185.1 статті 185, пункт 187.1 статті 187, пункти 198.3, 198.5 «г», пункт 198.6 статті 198, пункт 199.1 статті 199, пункти 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України (далі ПК України) та вимоги наказу Міністерства фінансів України 28.01.2016 №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.02.2017 № 276), внаслідок чого занижено ПДВ, яке сплачується до державного бюджету на загальну суму 329 613 грн., в тому числі: за листопад 2016 року на суму ПДВ 7265 грн., березень 2017 року - 6010 грн., травень 2017 року 21 089 грн., червень 2017 року 24 111 грн., серпень 2017 року 27 180 грн., вересень 2018 року 17 508 грн., грудень 2018 року 226 450 грн., та завищено суму від`ємного значення за грудень 2018 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду ряд.21 на суму 99 864 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення від 10.01.2020 №, оскільки воно прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач всупереч вимогам статті 77 КАС України не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваних рішень підтверджено належними та допустимими доказами. Відтак позов задоволенню не підлягає.

Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 4120,16 грн. не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Порядок набрання законної сили рішенням та його апеляційного оскарження застосовується з врахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцевих положень» КАС України.

Суддя В.В. Дмитрук