Справа № 640/6311/20
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6311/20 Суддя (судді) першої інстанції: Клименчук Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2020 р. у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ" до Головного управління ДПС у місті Києві про зупинення дії рішення, заборону вчиняти дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ" (далі - заявник) звернулось до суду із заявою про забезпечення позову, в якій останній просив зупинити дію рішення про опис майна у податкову заставу №10773-10 від 20.02.2020 та податкової вимоги №10773-10 від 20.02.2020 до набрання законної сили рішенням у справі; заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії на виконання рішення про опис майна у податкову заставу №10773-10 від 20.02.2020 та податкової вимоги №10773-10 від 20.02.2020, у тому числі здійснювати опис майна у податкову заставу, здійснювати дії по реєстрації податкової застави у відповідних державних реєстрах: Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та здійснювати інші дії, які випливають з податкової застави; вчиняти будь-які дії щодо погашення податкового боргу заявника, визначеного у податковій вимозі №10773-10 від 20.02.2020, в тому числі щодо стягнення коштів, опису та продажу майна, що перебуває в податковій заставі до набрання законної сили рішенням у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на його необґрунтованість просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом не неповністю з`ясовано фактичні обставини, а тому висновки не відповідають обставинам справи. Крім того, вказує на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист, поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, оскільки не вбачає очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення відповідача та порушення ним прав, свобод або інтересів заявника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС).

Тобто, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як зазначає апелянт у своїй апеляційній скарзі, предметом позову є визнання протиправними та скасування рішення про опис майна у податкову заставу, податкової вимоги, зобов`язання вчинити дії (здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДФС шляхом виключення з інтегрованої картки платника за податком на додану вартість, податком на прибуток підприємств запису (даних, операції) про нарахування пені з податку на додану вартість, податку на прибуток, штрафу з податку на додану вартість).

Таким чином, предметом розгляду спору є правомірність дій Головного управління ДПС у м.Києві про прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, податкової вимоги, внесення записів в інтегровані картки платника за податком на додану вартість, податком на прибуток підприємств про нарахування пені з податку на додану вартість, податку на прибуток, штрафу з податку на додану вартість.

При цьому, зазначені позивачем у заяві про забезпечення позову доводи не свідчать про наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення про опис майна у податкову заставу, податкової вимоги, та дій контролюючого органу, що свідчили б про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, передбачених статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду заявником не надані.

Посилання апелянта на те, що відповідачем було зараховано переплату з податків, сплачених товариством суми в погашення зобов`язання за деклараціями в рахунок незаконно нарахованих пені, штрафу, та на підставі нібито наявності податкового боргу відповідачем було прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №10773-10 від 20.02.2020 року, прийнято податкову вимогу №10773-10 від 20.02.2020, колегія суддів відхиляє, оскільки вищевказані доводи стосуються заявлених позовних вимог у справі, та мають значення для вирішення спору по суті.

А тому, встановлення цих обставин і їх оцінка повинна бути надана судом з урахуванням доказів та посилань, якими обґрунтовує відповідач свої заперечення та пояснень інших учасників справи, при розгляді справи по суті.

При цьому, як вбачається зі змісту апеляційної скарги єдиною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є незгода позивача з оскаржуваними рішеннями контролюючого органу, та як вважає апелянт, неправомірно нарахованих пені та штрафу.

Таким чином, дослідивши встановленні обставини, проаналізувавши вищенаведені правові норми та всі доводи апелянта, колегія суддів вважає, що ним не доведено наявності будь-яких фактів, які б могли слугувати правовими підставами для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення позову відповідно до положень ст. 150 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову та вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми процесуального права та ухвалено законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ" залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 30.06.2020 року.