Справа № 234/21558/19
Суддя: Лутай А. М.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/28/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лутай А.М.

при секретарі судового засідання Пагуліч Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 4 БПП в м.Краматорськ та Слов`янську УПП в Донецькій області лейтенанта поліції Ковтушенка Олександра Анатолійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу від 19.12.2019р, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 20.12.2019р звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що 19 грудня 2019 року біля 21 години 45 хвилин в м.Слов`янську, інспектор взводу 1 роти 4 БПП в м.Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області лейтенант поліції Ковтушенко Олександр Анатолійович, відповідач у справі, зупинив його ( ОСОБА_1 ) автомобіль Шкода А5, державний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з тим, що він ( ОСОБА_1 ) нібито на перехресті вул.Г.Лозановича та вул.Банкова здійснив рух на червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3 «е» ПДД України, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Дану справу 19.12.2019р відповідач розглянув біля буд.2 по вул.Шовковична в м.Слов`янську та склав постанову серія ДПР18 №747530, згідно до якої на нього ( ОСОБА_1 ) накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн. Вважає дії інспектора Ковтуненка О.А. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно ч.1 ст.255 КУпАП протиправними. Так, зазначає, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю вказавши в постанові («біля будинку 2 по вул.Шовковична в м.Слов`янську), хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи, тобто по вул.Магістральна, 20, м.Краматорськ, порушивши порядок, встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП. Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем ного вчинення» не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні ч.1 ст.276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України». Також, постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, так як в постанові навіть не вказано де та по якій вулиці міста рухався автомобіль. В самій постанові не відображено хто, куди та як їхав, в якому напрямку, де його ( ОСОБА_1 ) було зупинено та інше. Крім того, вказує, що в постанові п.3 вказано «Я, інспектор, взводу 1 роти 4 БПП в м.Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області лейтенант поліції Ковтушенко О.Л.», однак юридично закріпленим є батальйон патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції (юридична адреса: Донецька область, м.Краматорськ, вул.Магістральна, 20, 84319). Зазначає, що 19.12.2019р біля 21:40год на перехресті вул.Г.Лозановича та вул.Банкова на червоний сигнал світлофора він ( ОСОБА_1 ) не їхав, про що зазначено в поясненнях, долученого до постанови і про що можуть підтвердити свідки, які знаходилися в салоні автомобіля Шкода А5, д.н. НОМЕР_1 , і які в якості свідків спростовують факт проїзду на червоне світло світлофора. Вказує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. За наведених обставин вважає, що дії, вчинені відповідачем ОСОБА_2 при розгляді справи про адміністративне правопорушення, слід визнати неправомірними, а постанову про накладення адміністративного стягнення серія ДП018 №747530 від 19.12.2019р по справі про адміністративне правопорушення за ч.2.ст.122 КУпАП слід скасувати.

Відповідач - інспектор взводу 1 роти 4 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП Ковтушенко О.Л. вимоги позову ОСОБА_1 не визнав, надавши суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що під час його ( ОСОБА_3 ) патрулювання 19.12.2019р було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, водій автомобіля SKODA OCTAVIA А5 Ambition, н.з. НОМЕР_1 , в м.Слов`янськ на перехресті вулиць Г.Лозановича та Банківська, керував автомобілем та здійснив рух на заборонний червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е) ПДР України. Після зупинки транспортного засобу, він ( ОСОБА_3 ) підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросив пред`явити документи, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п.2 ч.1 ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР, на що водій виконав законну вимогу поліцейського. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п. 8.7.3 е) ПДР України, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення (далі - Постанова) щодо водія ОСОБА_1 . Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Даною постановою за ч.2 ст.122 КУпАП накладене стягнення на правопорушника в розмірі 425грн відповідно до санкції статті. Щодо обставин, викладених в адміністративному позові зазначає, що позивач оспорює факт вчинення ним адміністративного правопорушення, але жодного обґрунтованого доказу не надав. Твердження позивача про те, що він не порушував Правил дорожнього руху повністю не відповідають дійсності та обставинам справи. Так, факт вчинення правопорушення (п.8.7.3 е) ПДР України) було зафіксовано відеореєстраторами поліцейського, з якого чітко відстежуються періоди роботи світлофора, де з 31 по 54 секунду включно горить червоне світло. Далі на 54 секунді вмикається жовтий сигнал (дублюючий світлофор це підтверджує), коли автомобіль під керуванням позивача вже фактично завершує маневр поворот праворуч. Лише на 57 секунді вмикається зелений сигнал світлофора, коли б водій автомобіля SKODA OCTAVIA А5 Ambition, н.з. НОМЕР_1 повинен був тільки розпочати свій рух. Також, вказує, що позивач зазначає, що інспектором неправомірно було розглянуто справу на місці вчинення адміністративного правопорушення, посилаючись на Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015р №5-рп/2015, та що справу про адміністративне правопорушення слід розглядати за місцезнаходженням адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, тобто в БПП в м.Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області, що спростовується: 1) п.1 Розділу III Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення; 2) ч.2 ст.258 КУпАП, передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні; 3) відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу; 4) враховуючи вищевикладене, на підставі п.2.3 Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015р №5-рп/2015, скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Жодним НПА не передбачено розгляд справи безпосередньо за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Вважає, що він виконав вимоги ст.280 КУпАП, а саме, з`ясував що було умисно вчинене адміністративне правопорушення, за що правопорушник підлягає адміністративній відповідальності. Підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу відсутні. Просить позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення; постанову від 19.12.2019 серії ДП018 №747530 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП залишити без змін.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи без його участі. В наданій суду відповіді на відзив відповідача зазначив, що згідно ПДР України він ( ОСОБА_1 ) впевнився в тому, що працює зелене світло світлофору, почав рух автомобілем і ці обставини підтверджують чотири свідка які знаходилися в автомобілі, На підтвердження вищевказаного факту, він зазначив в своїх поясненнях, які були додані до постанови на одному окремому аркуші. Звертає увагу, що Постанова виносилась на місці зупинки автомобіля по вул.Шовковична, біля буд.2, в м.Слов`янську. Також, у відзиві на позов відповідач надає лазерний диск і зазначає, що факт вчинення правопорушення було зафіксовано з нагрудних відеореєстраторів поліцейських ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , однак в постанові не вказані технічні засоби, номера веб камер і відеореєстраторів, якими було здійснено відеозапис, що виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі. Зазначає, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП повинна розглядатися і постанова повинна виноситись відповідно до вимог ст.ст.276, 283 КУпАП і не може бути виправданням порушенню норм КУпАП те, що постанова виносилась відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р №1395, тому що вказана Інструкція не є законом України, а ч.7 ст.276 КУпАП передбачає, що тільки законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001р №1306, КАС України, КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію». Також, згідно рішення Конституційного суду України від 26.05.2015р № 5-рп/2015 , аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Постанова серії ДП018 №747530 від 19.12.2019р про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП відносно нього ( ОСОБА_1 ) винесена на місці зупинки транспортного засобу, із порушенням вимог ст.276 КУпАП. Відповідачем не надано доказів, на підставі яких ним було прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. На відеозаписі, який представник відповідача надав суду разом із відзивом на позов не вбачається, що він ( ОСОБА_1 ) керує транспортним засобом на перехресті вул.Г.Лозановича та вул.Банківська (місце вчинення правопорушення згідно постанови) на червоне світло світлофора. Окрім цього, постанова про адміністративне правопорушення не містить відомостей про технічні засоби, якими здійснено відеозапис правопорушення. Крім того, на наданому відеозапису не збігається час зробленого запису із вказаним часом який зазначає поліцейський (інспектор поліції зазначає час 21год 55хв, а на запису йде 21год51хв.52сек.). Вказує, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Відмічає, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні. Оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності складена не на місці вчинення правопорушення, а на місці його ( ОСОБА_1 ) зупинки, що не передбачено нормами діючого законодавства. За таких обставин, вважає, що спірна постанова серії ДП018 №747530 від 19.12.2019р складена з порушенням норм ст.ст.276,283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Просить позов задовольнити цілком.

Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи та ухвалити рішення на підставі доказів, які маються у справі.

Дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає адміністративний позов частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що постановою серії ДП018 №747530 від 19.12.2019 інспектором взводу 1 роти 4 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП Ковтушенко О.Л., позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн.

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, 19 грудня 2019 року біля 21 години 45 хвилин в м.Слов`янську, керуючи автомобілем Шкода А5, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на перехресті вул.Г.Лозановича та вул.Банкова здійснив рух на червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3 «е» ПДД України, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Підпунктом «е» пункту 8.7.3. Правил дорожнього руху встановлено, що сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною другою ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За унормуванням ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення і відповідно процедури розгляду адміністративної справи за цим фактом, відповідачем надано лише диск з відеозаписом.

З приводу вказаного відеозапису суд зазначає наступне.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, в ній взагалі відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось.

Отже, відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, не може вважатися належним доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справах № 524/5536/17 та № 524/7184/16-а, від 24 січня 2019 року у справах № 428/2769/17 та №592/5576/17.

Інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду не надано.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаною статтею не передбачено право суду визнавати незаконними рішення суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП018 №747530 від 19.12.2019 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

В той же час суд не може погодитися з доводами позивача про те, що відповідач незаконно розглянув справу та виніс оскаржувану постанову на місці зупинки автомобілю, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 222 Кодексу України про адміністративне правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 2 статті 122 КпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853,затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно пункту 4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами 2 і 3 статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р. III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 2 статті 122 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених частиною 2 статті 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року, № 5-рп/2015 "У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення", на яке посилається позивач, прийняте до внесення змін у статтю 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04 квітня 2018 року провадження №К/9901/10493/18.

Отже, оскільки законом передбачено можливість розгляду правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП безпосередньо на місці його вчинення, тому відповідач правомірно прийняв спірну постанову відносно позивача безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

За таких обставин, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.2, 5, 6, 9, 79, 90, 241-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 4 БПП в м.Краматорськ та Слов`янську УПП в Донецькій області лейтенанта поліції Ковтушенка Олександра Анатолійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу від 19.12.2019р задовольнити частково.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ДП018 №747530 від 19 грудня 2019 року, складену інспектором взводу 1 роти 4 БПП в м.Краматорськ та Слов`янську УПП в Донецькій області лейтенантом поліції Ковтушенко Олександром Анатолійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя А.М.Лутай