Справа № 161/6061/20
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6061/20
Провадження № 2-а/161/254/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П., з участю секретаря судового засідання Загоровської І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьк в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора СРПП № 1 Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області, Цимбалюка Василя Алефтиновича, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БАА № 284941 від 10.04.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позовна заява мотивована тим, що 10.04.2020 року інспектор СРПП № 1 Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області, Цимбалюк Василь Алефтинович виніс постанову серії Серія БАА № 284941 від 10.04.2020, згідно його було визнано винним у порушенні пункту 9.8 Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Вважає дану постанову про накладення адміністративного стягнення необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог закону та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв даного правопорушення. Зазначив, що інспектор виніс оскаржувану ним постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за те, що він за межами населеного пункту не увімкнув ближнє світло фар, чим порушив вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху України. В той же час частиною 2 ст. 122 КУпАП не передбачено адміністративної відповідальності за таке порушення ПДР України. Таким чином, вважає що його дії відповідачем кваліфіковано невірно та його помилково притягнуто до відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП, а не за статтею 125 КУпАП.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

17.06.2020 року від представника позивача - Студницького А. Б. на адресу суду надійшло клопотання про заміну первісного відповідача інспектора СРПП № 1 Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області, Цимбалюка Василя Алефтиновича на належного відповідача - Головне управління Національної поліції у Волинській області. Ухвалою від 17 червня 2020 року дане клопотання було задоволено.

Позивач у судове засідання не з`явився. Від представника позивача Студницького А.Б. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити з наведених у ньому підстав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надходило.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 10.04.2020 року інспектором СРПП № 1 Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області, Цимбалюком Василем Алефтиновичем винесено постанову Серія БАА № 284941 від 10.04.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

З оскаржуваної постанови вбачається, що "10" квітня 2020 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем JAC HFC 1020 KR № НОМЕР_1 , їхав до м. Луцька по автомобільній дорозі М-22 порушив користування попереджувальними сигналами, а саме не ввімкнув ближнє світло фар поза межами населеного пункту, чим порушив п. 9.8 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, диспозиція даної статті не містить такого формулювання як керування транспортним засобом поза населеним пунктом без увімкнення ближнього світла фар, однак, у постанові зроблено посилання на п.9.8 Правил дорожнього руху України.

В розділі 9 (Попереджувальні знаки), з пункту 9.8 Правил дорожнього руху України слідує, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5,8 назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Так, із п. 9.8 Правил дорожнього руху України вбачається, що у період з 1 жовтня по 1 травня у світлу пору доби на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути включені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар, і оскільки позивач керував автомобілем 10 квітня 2020 року, рухаючись за межами населеного пункту, він мав включити денні ходові вогні, або ж ближнє світло фар.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві не заперечує той факт, що керував транспортним засобом маркиJAC HFC 1020 KR № НОМЕР_1 , без включених денних ходових вогнів, однак, вважає, що відповідальність за дане правопорушення передбачена іншою статтею КУпАП, а не ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою встановлено відповідальність за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Пункт 9.8 ПДР України знаходиться у Розділі 9. Попереджувальні сигнали. Стаття 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, а не передбачає відповідальності за керування транспортним засобом без користування денними ходовими вогнями або режимом ближнього світла фар.

Водночас, стаття 125 КУпАП встановлює, що інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, - тягнуть за собою попередження.

За таких обставин, враховуючи вказані законодавчі положення, суд приходить до висновку, що за порушення пункту 9.8 Правил дорожнього руху (не ввімкнення за межами населеного пункту в період часу з 01 жовтня до 01 травня денних ходових вогнів чи ближнього світла фар) настає відповідальність передбачена ст. 125 КУпАП, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, відповідачем невірно кваліфіковано дії позивача та помилково притягнуто його до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а не за ст. 125 КУпАП.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведені позивачем обставини відповідачами не були спростовані, зокрема суду не було представлено жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та законними. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2,5-12, 14, 20, 72-77, 241-246, 250, 255, 286, 297 КАС України, ст.ст. 122, 125, 247, 251, 258, 289, 293 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серії БАА № 284941 від 10.04.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук