Справа № 140/3362/19
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/3362/19 пров. № А/857/3847/20

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.

суддів Гінди О.М., Старунського Д.М.

за участі секретаря судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року (суддя - Ковальчук В.Д., м. Луцьк, повний текст судового рішення складено 30 січня 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 в листопаді 2019 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, у якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо зняття доплати до пенсії в розмірі 2718,00 грн. з 01.06.2019, нарахованої згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103); зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років, включивши до перерахунку доплату до попереднього розміру пенсії відповідно до Постанови №103, з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з червня 2019 року позивачу протиправно зменшені пенсійні виплати на суму доплати до попереднього розміру пенсії у розмірі 2718 грн. При цьому, відповідач повідомив, що при проведенні масового перерахунку пенсії автоматизованим шляхом з 01.12.2018 у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, виникла програмна помилка, внаслідок якої було встановлено доплату до попереднього розміру в сумі 2718 грн. Документи пенсійної справи з 01.07.2019 приведені у відповідність до норм чинного законодавства, а тому для проведення перерахунку пенсії з врахування зазначеної доплати немає підстав, оскільки сума 2718 грн. була виплачена в результаті програмної помилки. На думку позивача вищенаведена доплата була нарахована правомірно, а тому її зняття є безпідставним та таким, що порушує його права.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі №140/3362/19 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на обставини, викладені у позовній заяві, яким суд першої інстанції не надав належної правової оцінки. Крім того, наголошує, що відповідачем не обґрунтовано в чому ж саме полягала системна помилка, яка призвела до зменшення гарантованого державою пенсійного забезпечення позивача.

Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, прийнятим з врахуванням всіх обставини справи та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років після звільнення з органів внутрішніх справ України.

Відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду від 13 березня 2018 року та додаткового рішення цього суду від 11 квітня 2018 року у справі №161/19040/17 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії в розмірі 90% від суми грошового забезпечення. Перерахований розмір пенсії з 01.08.2018 становить 12660,43 грн., про що свідчить копія перерахунку пенсії від 23.07.2018.

З 01.12.2018 позивачу перераховано пенсію, розмір її з надбавками становить 15389,68 грн., а з врахуванням максимального розміру пенсії - 14970 грн., що підтверджується перерахунком пенсії у пенсійній справі №ХА5778 - МВС від 14.01.2019. Відповідно до цього перерахунку доплата до попереднього розміру пенсії позивача (Постанова №103) становить 2718 грн., що також підтверджується розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №ХА5778.

Відповідно до перерахунку пенсії від 26.07.2019 з 01.07.2019 позивачу перераховано пенсію, підсумковий розмір якої з надбавками становить 12688,43 грн. Підставою перерахунку зазначено: Закон України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», Постанова №103 з 01.01.2019.

ОСОБА_1 02.09.2019 звернувся до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою, у якій просив перерахувати йому пенсію за вислугу років, пенсійна справа №ХА5778-МВС, включивши до перерахунку доплату до попереднього розміру пенсії відповідно до Постанови №103, з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18.

Відповідач листом від 16.09.2019 №964/Б-01 повідомив позивача про те, що пунктом 3 Постанови №103 встановлено перерахувати з 01.01.2016 пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначено законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 01.01.2018. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії; розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017; з 01.01.2020 - щомісячно окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідного абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за: період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

На виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/19040/17 проведено перерахунок позивачу пенсії в розмірі 90% сум грошового забезпечення. Розмір пенсії позивача з 01.01.2018 становить 12660,43 грн. Як зазначив відповідач у наведеному листі, доплата, нарахована за рішенням суду за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 20514,43 грн. буде виплачуватись відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду».

Разом з тим, відповідач повідомив позивача про те, що при проведенні масового перерахунку пенсії автоматизованим шляхом з 01.12.2018 у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність виникла програмна помилка, внаслідок якої було встановлено доплату до попереднього розміру в сумі 2718 грн. Документи пенсійної справи з 01.07.2019 приведені у відповідність до норм чинного законодавства. З наведених підстав відповідач повідомив позивача, що для проведення перерахунку його пенсії із врахуванням зазначеної доплати немає підстав, оскільки сума 2718 грн. була виплачена в результаті програмної помилки.

Позивач 23.10.2019 повторно звернувся до відповідача із заявою про роз`яснення причин зняття доплати до пенсії у розмірі 2718 грн. та просив перерахувати пенсію, включивши до перерахунку доплату до попереднього розміру пенсії відповідно до Постанови №103, з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18.

Листом від 01.11.2019 №1152/Б-01 Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повідомило позивача про те, що відповідь на поставлені питання була надана позивачу листом від 16.09.2019 №964/Б-01.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із того, що дії відповідача, які полягають у зменшенні розміру підсумкової пенсії позивача з 01.07.2019 не можуть вважатися протиправними, оскільки жодних підстав, визначених чинним законодавством України, для доплати позивачу пенсії в розмірі 2718 грн. не встановлено.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» статтю 63 Закону №2262-ХІІ було доповнено новою частиною, відповідно до якої перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII передбачено, що призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято Постанову №103, якою Уряд встановив порядок проведення перерахунку пенсій та її виплату.

Зокрема, пунктом 3 цієї постанови було передбачено перерахувати з 01.01.2016 пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 01.01.2018. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01ю2018 та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017; з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Відповідно до вказаної постанови відповідач провів перерахунок пенсії позивачу з урахуванням грошового забезпечення поліцейського по відповідній посаді. Внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсії позивача збільшено на 99 грн. 20 коп. від попереднього розміру (9843,23 грн.), та становив 9942,43 грн. з 01.05.2018, про що свідчить перерахунок пенсії.

На виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 13 березня 2018 року у справі №161/19040/17 відповідачем 23.07.2018 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням 90% грошового забезпечення поліцейського по відповідній посаді, про що свідчить відповідний перерахунок пенсії від 23.07.2018 року. Пенсію встановлено в сумі 12660,43 грн. з 01.08.2018 та в серпні 2018 проведено виплату разом з доплатою в сумі 19026,00 грн. за січень - липень 2018 року, що підтверджується розрахунком виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 31.01.2020.

Як вже було зазначено вище, з 01.12.2018 позивачу перераховано пенсію, розмір якої встановлено на рівні 14970 грн., а з 01.07.2019 - 12688,43 грн., тобто без урахувань доплати у сумі 2718 грн. до попереднього розміру пенсії відповідно до Постанови №103.

На думку позивача, така сума доплати протиправно не донараховується до його пенсії з 01.07.2019 по даний час, оскільки рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, скасовано обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії.

З цього приводу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вищенаведеним рішенням визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Однак суд звертає увагу на те, що пункти 1, 2 Постанови №103 не поширюють свою дію на позивача, оскільки цими пунктами врегульовано порядок перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018, крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським, а матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років після звільнення з органів внутрішніх справ України.

При цьому, позивачу проведено перерахунок та здійснюється виплата пенсії відповідно до пункту 3 вказаної постанови. Разом з тим, суд зауважує, що перерахунок та виплата пенсії позивача відповідно до Постанови №103 здійснюється органами Пенсійного фонду України після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету у визначеному порядку до забезпечення повної виплати розрахованої суми, тобто виплата підвищення до пенсії є тимчасовою, та здійснюється саме до повної виплати розрахованої суми.

Разом з тим, відповідач визнає, що з 01.12.2018 у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність виникла програмна помилка, внаслідок якої було встановлено позивачу доплату до попереднього розміру пенсії в сумі 2718 грн. Однак виплата пенсії з 01.07.2019 приведена у відповідність до норм чинного законодавства.

Апеляційний суд зазначає, що матеріали справи не містять документального підтвердження щодо наявності законодавчо встановлених підстав для виплати надбавки позивачу до пенсії в розмірі 2718 грн. Жодних інших доказів у підтвердження наявності підстав для перерахунку та виплати пенсії з урахуванням доплати в сумі 2718 грн. позивачем до матеріалів справи не надано.

Враховуючи вищевикладене, дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, які полягають у зменшенні розміру підсумкової пенсії позивача з 01.07.2019 не можуть вважатися протиправними, оскільки жодних підстав, визначених чинним законодавством України, для доплати позивачу пенсії в розмірі 2718 грн. судом не встановлено.

Доводи позивача, що йому неправомірно зменшено розмір пенсії апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки отримання помилково розрахованого органами Пенсійного фонду України розміру пенсії не свідчить про наявність підстав для подальшої її виплати в такому самому розмірі в разі виявлення помилки під час проведення перерахунку.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження позивача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені позивачем в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись частиною третьою статті 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
Д. М. Старунський
Повне судове рішення складено 01 липня 2020 року.