Справа № 332/485/20
Суддя: Яцун О. С.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/485/20
Провадження №: 2-а/332/19/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцуна О.С.,
за участю секретаря представника відповідача Коваль В.А., Аксьонової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що 04.02.2020 Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 114, в якій зазначено, що відповідно до протоколу 16.01.2020 о 09-40 годині за адресою: м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 18а, ОСОБА_3 самовільно розмістила конструкцію, яка має рекламний характер без дозвільних документів, винесла штендер на пішохідну зону, чим були порушені вимоги п. 4.3.10 правил благоустрою території м. Запоріжжя. За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Позивач вважає прийняту постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки в її діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення. Зазначає, що спірна постанова винесена за відсутності доказів вчинення позивачем правопорушення. Крім того, позивач не є посадовою особою ТОВ «Споживчий центр», на яку відповідно до ст.152 КУпАП може бути накладене адміністративне стягнення. Позивач не була присутньою 04.02.2020 на засіданні Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, на якому було винесено спірну постанову, копію зазначеної постанови позивач отримала поштою лише 22.02.2020, а до суду звернулася 02.03.2020. На підставі викладеного, позивач просить суд поновити строк на оскарження постанови, визнати протиправною та скасувати зазначену постанову про накладення адміністративного стягнення.

Від представника відповідача - Аксьонової І.О., надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки адміністративною комісією винесено постанову відносно ОСОБА_3 в межах чинного законодавства. Також зазначила, що факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та цими ж свідками підтверджено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення позивачем було визнано факт самовільного розміщення рекламної продукції, що і стало підставою для складання протоколу.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Також, долучила до матеріалів справи копію свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , відповідно до якого після державної реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.26).

Представник відповідача - Аксьонова І.О., у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків: головний спеціаліст відділу ЖКГ районної адміністрації ЗМР по Комунарському району Савченко І.А., помічник дільничного офіцера поліції Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області Карапетров О.М. та головний спеціаліст районної адміністрації ЗМР по Олександрівському району Калюжний І.В., який на момент складання протоколу 16.01.2020 займав посаду головного спеціаліста відділу ЖКГ районної адміністрації ЗМР по Комунарському району, кожний окремо, повідомили, що були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , підтвердили дані, викладені у протоколі. Також пояснили, що позивач була присутня 16.01.2020 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, проте від підпису, надання пояснень та отримання копії протоколу відмовилась. Крім того зазначили, що під час складання протоколу позивачем було визнано факт самовільного розміщення рекламної конструкції.

Заслухавши пояснення представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

16.01.2020 головним спеціалістом відділу ЖКГ районної адміністрації ЗМР по Комунарському району ОСОБА_7. складено відносно ОСОБА_3 протокол № 4 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП (а.с.50).

Відповідно до змісту вказаного протоколу 16.01.2020 о 09-40 годині за адресою: м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 18а, ОСОБА_3 самовільно розмістила конструкцію, яка має рекламний характер без дозвільних документів, винесла штендер на пішохідну зону, чим були порушені вимоги п.4.3.10 правил благоустрою території м. Запоріжжя.

На підставі вказаного протоколу відповідачем Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради 04.02.2020 прийнято постанову № 114, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень (а.с.4).

У постанові № 114 від 04.02.2020 із посиланням на зміст протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що 16.01.2020 о 09-40 годині за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.18а, ОСОБА_3 , яка працює операціоністом-касиром ТОВ «Споживчий центр», самовільно розмістила конструкцію, яка має рекламний характер без дозвільних документів, винесла штендер на пішохідну зону, чим були порушені вимоги п.4.3.10 правил благоустрою території м. Запоріжжя.

Строк звернення до суду позивачем пропущено з поважних причин, так як позивач не була присутньою 04.02.2020 на засіданні Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, на якому було винесено спірну постанову, про що зазначено у самій постанові, копію зазначеної постанови позивач отримала поштою лише 22.02.2020, а до суду звернулася 02.03.2020. Таким чином, вимога про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом до суду підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач не надав суду об`єктивних і беззаперечних доказів в розумінні ст.251 КУпАП, які підтверджують факт вчинення позивачем порушення п. 4.3.10 правил благоустрою території м. Запоріжжя, наявність в її діях складу адміністративного правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови. В свою чергу, позивач не визнає факту вчинення нею адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що головним спеціалістом відділу ЖКГ районної адміністрації ЗМР по Комунарському району ОСОБА_7. були допущені порушення вимог ст. 256 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення № 4 від 16.01.2020 року, а саме в ньому не зазначені: прізвища, адреси свідків та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказаний протокол не підписано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при наявності свідків протокол не підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підписання протоколу, в ньому не зроблений запис про це.

Суд зауважує, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності здійснювався без участі ОСОБА_2 , як особи яка притягається до адміністративної відповідальності, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, відповідно до змісту якої під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. Відповідачем не надано жодних доказів того, що позивач була своєчасно повідомлена про місце і час розгляду справи, докази отримання виклику на засідання адміністративної комісії, яке відбулося 04.02.2020 позивачем особисто або поштою в матеріалах справи відсутні.

Згідно з вимогами ст.ст. 73,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що комісією під час розгляду справи про адміністративне правопорушення досліджувались наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, фотоматеріали.

З наданого представником відповідача фото (а.с.52) вбачається, що останнім зафіксовано лише наявність на пішохідній зоні конструкції, яка має рекламний характер. Фіксації факту порушення позивачем вимог п. 4.3.10 правил благоустрою території м. Запоріжжя фотоматеріал не містить.

Слід зазначити, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не були встановлені та допитані свідки правопорушення.

Суд критично ставиться до показів свідків, наданих у судовому засіданні, з огляду на наступне.

Головним спеціалістом відділу ЖКГ районної адміністрації ЗМР по Комунарському району ОСОБА_7. у протоколі про адміністративне правопорушення № 4 від 16.01.2020 викладено опис обставин, на підставі яких відповідачем Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради 04.02.2020 прийнято спірну постанову, в подальшому ОСОБА_7 підтверджено наявність вказаних обставин під час допиту в якості свідка.

Відповідно до ч.1 ст. 65 КАС України як свідок в адміністративній справі може бути викликана судом кожна особа, якій можуть бути відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.

При цьому, цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

Таким чином, обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б встановлювали наявність вини позивача ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням вказаного, оскільки основним та єдиним доказом вчинення правопорушення є пояснення особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, пояснення посадової особи ЗМР та працівника поліції, які є зацікавленими особами, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятої ним постанови.

Зазначений висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 29 квітня 2020 року по справі №161/5372/17.

Таким чином, оскільки належних доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, що в свою чергу свідчить про необхідність скасування складеної відносно останньої постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із встановленням судом відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, зазначене є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, визнання дій відповідача протиправними виходить за межі повноважень суду в розрізі вимог ст. 286 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.243-246, 286 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови №114 від 04.02.2020 у справі про адміністративне правопорушення.

Позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову №114 від 04.02.2020 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст рішення складено 02 липня 2020 року.

Суддя: О.С. Яцун