Справа № 826/9396/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року м. Київ № 826/9396/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у м. Києві до ФОП ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління ДФС у м. Києві (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ФОП ОСОБА_1 (далі - відповідач) в якому просить стягнути з відповідача суму податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 60 670,35 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що станом на дату звернення до суду з відповідним позовом за відповідачем обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 60 670,35 грн. Наявна податкова заборгованість виникла на підставі самостійно узгоджених сум податкових зобов`язань, згідно податкової звітності, але не сплачених у визначених законом порядку. Оскільки, заборгованість добровільно відповідачем не погашена, позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.06.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

15 серпня 2018 року відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, просить відмовити у задоволені позову з тих підстав, що станом на 06.08.2018 року нею було сплачено податковий борг у сумі 60 560,00 грн. (квитанція №50 а.с.23), а 10.08.2018 року сплачено суму податку з доходів фізичних осіб у розмірі 110,35 грн. (квитанція №10 а.с.23), а всього сплачено - 60 670,35 грн. (а.с.22-23).

19 листопада 2018 року на запит суду від 23.10.2018 року про наявність або відсутність податкового боргу за адміністративним позовом від позивача надійшов лист-відповідь за вх.№11723/18, згідно якого позивачем підтверджується сплачена сума ОСОБА_1 у розмірі 60 670,35 грн., при цьому зазначено, що станом на 15.11.2018 року за відповідачем обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 7 461,00 грн., який виник у зв`язку з нарахуванням пені відповідно до п.п.129.1.1 ст.129 ПК України за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань. У зв`язку з цим просить суд прийняти заяву про зменшення позовних вимог та стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 7 461,00 грн. (а.с.27-28).

Суд розглядає дану справу на підставі статті 262 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

ФОП ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку у ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві та є платником податків і зборів визначених ст.8 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-V.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до відомостей наданих позивачем, за відповідачем обліковувався податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в сумі 60 670,35 грн.

Податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, виник внаслідок поданої відповідачем до контролюючого органу податкової декларації № від 28.04.2017 року, відповідно до якої відповідачем самостійно визначено суму грошового зобов`язання у розмірі 70 710,35 грн., яка сплачена не була та набула статусу податкового боргу.

Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 49.1 ст. 49 Кодексу).

Згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пп.57.1. ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, податковим органом вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.3 та п.59.4 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, на адресу відповідача, засобами поштового зв`язку була надіслана податкова вимога форми «Ф» №88743-17 від 26.10.2017 року на загальну суму 60 670,35 грн. та яка була отримана відповідачем особисто 18.11.2017 року (а.с.10).

Відповідно до вимог п.59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

15 серпня 2018 року відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволені позову з тих підстав, що станом на 06.08.2018 року нею було сплачено податковий борг у сумі 60 560,00 грн. (квитанція №50 а.с.23), а 10.08.2018 року сплачено суму податку з доходів фізичних осіб у розмірі 110,35 грн. (квитанція №10 а.с.23).

У свою чергу, позивач звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог у зв`язку зі сплатою відповідачем податкового боргу у розмірі 60 670,35 грн. При цьому зазначає, що у відповідача залишився податковий борг у розмірі 7 461,00 грн., у зв`язку з нарахуванням пені, відповідно до п.п.129.1.1 ст.129 ПК України за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань, просить стягнути з ОСОБА_1 зазначену суму за судовим рішенням (а.с.27-28).

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем сплачено суму податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб в сумі 60 670,35 грн., що підтверджується квитанцією №50 від 06.08.2018 року (а.с.23).

Згідно довідки ГУ ДФС у м. Києві №19/26-15-17-03-25 від 16.11.2018 року станом на 15.11.2018 року згідно облікових даних інтегрованих карток платника податків, ІТС контролюючого органу, по ОСОБА_1 обліковується податковий борг у сумі 7 461,00 грн. з податку на доходи фізичних осіб (а.с.29).

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до п.п.129.1.3 п.129 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом або при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Згідно з п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України, пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Сума пені розраховується за формулою: (фактично погашена сума податкового зобов`язання) х (кількість днів несплати податкового зобов`язання) / (100 %) х (ставку НБУ діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою) х (120 % відсотків річних облікової ставки НБУ діючої день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті) / 365 (кількість днів у році).

Тобто, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник тільки після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму пені у розмірі, який залежить від терміну прострочення.

Таким чином, передбачена ст. 129 ПК України відповідальність у вигляді пені застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу, оскільки встановлення терміну прострочення платежу можливо тільки після його фактичного погашення, незважаючи на положення ст.102 ПК України.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 заборгованість з податку на доходи фізичних осіб (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 7 461,00 грн. (сім тисяч чотириста шістдесят одну грн. 00 коп.) на рахунок одержувача: Головного управління Державної фіскальної служби м. Києва ().

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст.ст.295-297 КАС України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Смолій