Справа № 01-07/29/2020
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
з питання забезпечення адміністративного позову до пред`явлення позову

"02" липня 2020 р. справа № 01-07/29/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову шляхом зобов`язання надати: 1) табель обліку робочого часу; 2) довідку з інформацією про кількість відпрацьованих робочих днів (годин)/календарних днів; 3) довідку з інформацією про середньоденну/середньогодинну заробітну плату; 4) довідку з інформацією про виплату основної заробітної плати; 5) довідку з інформацією про додаткові винагороди; 6) розпорядження начальника Східного регіонального управління №Т188-7092 від 05.09.2018р.; 7) наказ начальника Харківського прикордонного загону №1218-Г від 06.09.2018р.; наказ начальника 4 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби №325-ос від 02.10.2018р. до пред`явлення позову ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) (далі за текстом - Військова частина, ВЧ, Прикордонний загін) третя особа: Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України про оскарження рішень з приводу припинення військової служби, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-
встановив:
Між заявником у якості претендента на набуття статусу військовослужбовця та начальником Харківського прикордонного загону було укладено контракт №2694 з приводу проходження військової служби на посадах сержантського та старшинського складу протягом 18.10.2016р.-17.10.2019р.
02.10.2018р. начальником Харківського прикордонного загону було видано наказ №1348-АГ про застосування до заявника дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.
04.10.2018р. начальником 4 прикордонного загону було видано наказ №327-ос про припинення (розірвання) укладеного із заявником контракту, звільнення в запас, виключення із списків особового складу військової частини, зняття з усіх видів забезпечення.
З огляду на зміст та юридичні наслідки факт припинення військової служби об`єктивно не міг знаходитись поза межами обізнаності заявника.
Запитом від 30.01.2020р. представник заявника із статусом адвоката звернувся до Харківського прикордонного загону, у тексті якого висловлюючи незгоду із припиненням військової служби, просив надати ті ж самі документи, що перелічені у заяві про забезпечення позову до подання адміністративного позову.
Відповідь на цей запит була надана листом Харківського прикордонного загону від 19.02.2020р. №11/1839, де викладена відмова у доступі до інформації.
Таким чином, суддя доходить до переконання про те, що спір виник у відносинах з приводу проходження публічної служби, де згідно з ч.5 ст.122 КАС України строк звернення до суду складає місяць.
Наведені у тексті заяви про забезпечення позову аргументи та копії приєднаних до означеної заяви документів беззаперечно засвідчують обізнаність заявника із настанням події припинення проходження військової служби не пізніше від 05.10.2018р., коли виконання обов`язків за штатною військовою посадою було припинено.
До суду заявник звернувся по минуванню строку більш як півтора роки.
При цьому, положення ст.ст.150-158 КАС України не передбачають поновлення строку на звернення до суду у процедурі розгляду клопотання про забезпечення позову до пред`явлення самого позову.
Суд вважає, що ця обставина є підставою, що унеможливлює задоволення поданої заяви.
Строк дії контракту заявника на проходження військової служби збіг - 17.10.2019р. Доказів відновлення дії контракту матеріали заяви не містять.
Відновлення відносин з проходження військової служби поза межами припиненого у зв"язку з спливом часу контракту національний закон України не містить.
Тому суд вважає, що ця обставина є підставою, що унеможливлює задоволення поданої заяви.
Види забезпечення позову перелічені законодавцем у приписах ч.1 ст.151 КАС України.
Сформульований представником заявника захід забезпечення позову не згаданий у ч.1 ст.151 КАС України, а відтак, не може бути застосований судом.
При цьому, суд не звертає ніякої уваги представника заявника (ані звичайної, ані особливої) на чіткі і нескладні до сприйняття положення ст.ст.72, 114-117 КАС України, з яких явно та очевидно випливає, що ті документи, витребувати які представник заявника намагається за процедурою забезпечення позову, насправді є доказами по справі і за наявності відповідних правових підстав можуть бути витребувані за механізмом забезпечення доказів.
Між тим, ця обставина також є підставою, що унеможливлює задоволення поданої заяви.
Жодних аргументів та доказів в їх підтвердження про існування у даному конкретному випадку визначених ч.2 ст.150 КАС України підстав для прийняття процесуального рішення стосовно забезпечення позову матеріали поданої представником позивача заяви не містять.
І ця обставина також є підставою, що унеможливлює задоволення поданої заяви.
Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, 72, 150-154, 241-243, 148, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
ухвалив:
1. Заяву про забезпечення позову до пред"явлення позову - залишити без задоволення.
2. Роз`яснити, що рішення набирає законної сили з моменту підписання; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дати підписання.

Суддя А.В. Сліденко