Справа № 320/2944/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року № 320/2944/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Щавінського В.Р., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівської районної ради Київської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Обухівської районної ради Київської області та просить суд:

- стягнути з Обухівської районної ради Київської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 лютого 2019 року по 30 травня 2019 року включно в розмірі 94661 грн. 28 коп.;

- допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з Обухівської районної ради Київської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі стягнення за один місяць без врахування податків та обов`язкових платежів в розмірі 23101 грн. 85 коп.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що рішенням Обухівської районної ради Київської області його звільнено з посади голови районної ради, однак рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 в адміністративній справі №320/550/19 зазначене районної ради визнане протиправним та скасоване. Зазначає, що у зв`язку з наведеним, він перебував у вимушеному прогулі з 02.02.2019 по 31.05.2019, а тому відповідно до положень ст. 235 Кодексу законів про працю України на користь позивача підлягає стягненню з відповідача середній заробіток за вказаний час.

Відповідач, своїм правом, передбаченим ст. 162 КАС України, не скористався, відзиву на позовну заяву до суду не надав. Однак до суду 21.05.2020 надійшли пояснення від відповідача, в яких зазначив, що відповідачеві відомо про наявність рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 в адміністративній справі №320/550/19, проте дані про виконання рішення або виплату коштів на користь ОСОБА_1 після прийняття даного рішення у відповідача відсутні. Проти позову не заперечував та вирішення питання по суті спору поклав на розсуд суду.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Обухівської районної ради Київської області №942.37(невідкладна) VІІ від 01.02.2019 ОСОБА_1 звільнено з посади голови Обухівської районної ради Київської області.

В подальшому, не погодившись із вищезазначеним рішенням ради позивач звернувся з позовом до Київського окружного адміністративного суду.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 у справі №320/550/19 визнано протиправним та скасовано рішення Обухівської районної ради Київської області №942.37 (невідкладна) VII від 01.02.2019 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Обухівської районної ради Київської області сьомого скликання та дострокове припинення ним повноважень голови ради». Звернуто рішення суду до негайного виконання.

31.05.2019 рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 виконане Комунальним підприємством "Агенція адміністративних послуг" та внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про скасування реєстраційної дії на підставі рішення суду, та змінено відомості про керівника та підписанта Обухівської районної ради Київської області.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 у справі №320/550/19 встановлено, оскаржуване рішення № 942.37 (невідкладна) VII від 01.02.2019 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Обухівської районної ради Київської області сьомого скликання та дострокове припинення ним повноважень голови ради» прийнято з прийнято з порушенням встановленої процедури, визначеної Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламентом Обухівської районної ради, тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 у справі №320/550/19 залишено без змін.

Таким чином, рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 у справі №320/550/19 набрало законної сили та обставини встановлені в ньому не підлягають доказуванню.

Зважаючи на вищенаведене, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, оскільки фактично перебував у вимушеному прогулі з 02.02.2019 (наступний день після звільнення позивача) по 31.05.2019 (день поновлення позивача на роботі).

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 - кожен, чиї права та свободи, визнані у цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 05.04.2005 «Афанасьєв проти України» вказав, що спосіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - повинен бути «ефективним» як у законі так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції.

Положеннями ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю та ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Сплата коштів за вимушений прогул є гарантією особи та виконує компенсаторну функцію у відносинах незаконного її звільнення, впливає на відносини соціального захисту, право на що визначено статтею 46 Конституції України.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи вказану норму під час розгляду справи №826/808/16 у постанові від 20.06.2018, дійшла висновку, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу та законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Враховуючи, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 скасовано рішення Обухівської районної ради Київської області №942.37 (невідкладна) VII від 01.02.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Обухівської районної ради Київської області сьомого скликання та дострокове припинення ним повноважень голови ради", як протиправне, а отже позивача було незаконно звільнено із займаної ним раніше посади,

Позивач перебував у вимушеному прогулі з 02.02.2019 по 31.05.2019, а тому у відповідності до положень ст. 235 Кодексу законів про працю України на користь позивача підлягає стягненню з відповідача середній заробіток за вказаний час.

Згідно з ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок) обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

При цьому, згідно з п. 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до довідки Обухівської районної ради Київської області про середньомісячну суму нарахованих доходів №100/02-03/678 ОСОБА_1 на посаді голови Обухівської районної ради Київської області нараховано заробітну плату за два останніх повних місяці роботи - грудень 2018 року та січень 2019 року, яка складає 23101 грн. 85 коп. (30718,80 + 15484,90): 2 місяці).

Пунктом 3 Порядку визначено складові, які враховуються при обчисленні середньої заробітної плати. Натомість, у пункті 4 Порядку йдеться про виплати, що не враховуються при обчисленні середньої заробітної плати.

Особливості обрахунку розміру середньої заробітної плати за останні два місяці роботи наведено у пункті 8 Порядку, згідно із яким нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Із цього розрахунку вбачається, що розмір середньоденної заробітної плати за грудень 2018 року та січень 2019 року становить 1126,92 грн. ((30718,80+15484,90):41 робочий день). За результатами застосованого алгоритму для вирахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача, що передбачений п. 8 Порядку, розмір останнього склав 94661 грн. 28 коп. (1126,92 гривень х 84 робочих днів вимушеного прогулу, що включає період з 02.02.2019 по 30.05.2019 включно).

Відтак, з урахуванням періоду вимушеного прогулу з 02.02.2019 (наступний день за днем звільнення) по 31.05.2019 (день поновлення на роботі) та 1126,92 грн. середньоденного заробітку, сума вимушеного прогулу становить 94661 грн. 28 коп., яка підлягає стягненню з Обухівської районної ради Київської області на користь позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Відтак, рішення суду щодо стягнення середнього заробітку за один місяць підлягає негайному виконанню у розмірі 23101,85 грн.

Отже, з огляду на встановлені судом обставини справи та правове регулювання спірних відносин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні. Доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з Обухівської районної ради Київської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.02.2019 по 30.05.2019 включно в розмірі 94661 (дев`яносто чотири тисячі шістсот шістдесят одну) грн. 28 коп.

3. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з Обухівської районної ради Київської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі стягнення за один місяць без врахування податків та обов`язкових платежів в розмірі 23101 (двадцять три тисячі сто одну) грн. 85 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені для порядку оскарження рішення, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Щавінський В.Р.