Справа № 640/13278/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року місто Київ №640/13278/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Октопус Енерджі»
до третя особаПриватного виконавця Мельниченка Костянтина Павловича Тордія Малхаз Валеріанович
провизнання протиправним та скасування постанови від 02.06.2020 у ВП №62237768,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Октопус Енерджі» звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного виконавця Мельниченко Костянтина Павловича, третя особа ОСОБА_1 , в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Мельниченка Костянтина Павловича у виконавчому провадженні №62237768 від 02.06.2020 про стягнення з боржника основної суми винагороди, якою з Товариства з обмеженою відповідальністю «Октопус Енерджі» стягнуто основну винагороду у сумі 43 560, 00 грн (сорок три тисячі п`ятсот шістдесят гривень).

Позовні вимоги мотивовано тим, що ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 19.05.2020 у справі №761/12458/20, яка стала підставою для здійснення відповідачем заходів з примусового виконання рішення суду у виконавчому провадженні №62237768 є виконавчим документом немайнового характеру, тому протиправним є визначення приватним виконавцем Мельниченко Костянтином Павловичем основної винагороди в розмірі 10 відсотків від вартості майна боржника, що підлягає стягнення, а саме 43 560, 00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.06.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №640/13278/20 з урахуванням приписів статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено справу до судового розгляду та зобов`язано відповідача надати суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №62237768.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, вимог ухвали суду від 17.06.2020 не виконав.

В судовому засіданні 22.06.2020, враховуючи надходження клопотань від представників позивача та третьої особи, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розгляд справи здійснено із врахуванням особливостей розгляду даної категорії спорів, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 19.05.2020 у справі №761/12458/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Октопус Енерджі» про стягнення заборгованості задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Октопус Енерджі» в межах суми позовних вимог, а саме - 435 600,00 грн.

Постановою приватного виконавця Мельниченка Костянтина Павловича від 02.06.2020 відкрито виконавче провадження №62237768 по виконанню вищевказаної ухвали.

Постановою приватного виконавця Мельниченка Костянтина Павловича від 02.06.2020 у виконавчому провадженні №62237768 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Октопус Енерджі» основну винагороду у сумі 43 560,00 грн, тобто 10% від суми, на яку накладено арешт.

Постановою приватного виконавця Мельниченка Костянтина Павловича від 02.06.2020 у рамках виконавчого провадження №62237768 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках позивача, а саме НОМЕР_1 в ПАТ "Креді Агріколь Банк".

Постановою приватного виконавця Мельниченка Костянтина Павловича від 11.06.2020 року закінчено виконавче провадження №62237768.

Однак, як зазначає позивач, ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 19.05.2020 у справі №761/12458/20, яка стала підставою для здійснення відповідачем заходів з примусового виконання рішення суду у виконавчому провадженні №62237768 є виконавчим документом немайнового характеру, тому протиправним є визначення відповідачем основної винагороди в розмірі 10 відсотків від вартості майна боржника, що підлягає стягнення, а саме 43 560, 00 грн, визначеної відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови від 02.06.2020.

Не погоджуючись з прийнятою відповідачем постановою від 02.06.2020 про стягнення з боржника основної суми винагороди в рамках виконавчого провадження №62237768, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними та приватними виконавцями врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Отже, ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 19.05.2020, на підставі якої відкрито виконавче провадження №62237768, є виконавчим документом.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з частиною сьомою статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 №1403-VIII (далі - Закон 1403-VIII) приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з частиною третьою статті 45 №1404-VIII основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Статтею 27 №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (частина перша); виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частина друга); за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Пунктом 19 "Порядку виплати винагороди державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643, встановлено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом (абзац перший). Приватний виконавець, який забезпечив у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", фактичне виконання в повному обсязі виконавчого документа немайнового характеру, за яким боржником є фізична особа, одержує основну винагороду в розмірі чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, та за виконавчим документом немайнового характеру, за яким боржником є юридична особа, - в розмірі вісьмох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року (абзац третій).

Як вже зазначалось, підставою позову зазначено необґрунтованість визначення відповідачем суми основної винагороди в розмірі 10 відсотків від вартості майна боржника, оскільки, на думку позивача, ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 19.05.2020 у справі №761/12458/20 є рішенням немайнового характеру в розумінні частини третьої статті 31 Закону №1403-VIII, адже вона спрямована на забезпечення виконання можливого рішення суду у справі №761/12458/20, а в результаті її виконання фактичне стягнення сум грошових коштів не здійснюється. Станом на момент розгляду даної справи, рішення у справі №761/12458/20 не винесено.

З ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 19.05.2020 у справі №761/12458/20 вбачається, що розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в ПАТ "Креді Агріколь Банк", м. Київ, МФО 300614, накладено арешт в межах суми позовних вимог, а саме 435 600 грн.

На думку суду, зміст ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 19.05.2020 у справі №761/12458/20 про забезпечення позову дає підстави дійти висновку про відсутність в резолютивній частині ухвали вимог майнового характер, оскільки виходячи з аналізу інституту забезпечення позову, останній є лише засобом ефективного захисту прав та інтересів позивача в майбутньому, та жодним чином не впливає на майновий стан учасника процесу. Так, інститут забезпечення позову покликаний захистити права позивача у випадку, якщо таке невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Суд звертає увагу, що відповідачем не доведено, а матеріалами справи не підтверджено, що позивач буде ухилятися від виконання рішення суду у справі №761/12458/20, а тому прийнята судом ухвала від 19.05.2020 у справі №761/12458/20 жодним чином не вплине на майновий стан Товариства з обмеженою відповідальністю «Октопус Енерджі».

Крім того, в оскаржуваній постанові відповідачем жодним чином не обгрунтовано яким чином ним проведено розрахунок та порядок стягнення основної винагороди, що свідчить про порушення вимог статті 31 "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 №1403-VIII.

Оскільки в резолютивній частині ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 19.05.2020 у справі №761/12458/20 йдеться лише про накладення арешту в межах суми позовних вимог, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Октопус Енерджі» на р/р № НОМЕР_2 в ПАТ "Креді Агріколь Банк", м. Київ, МФО 300614, відсутність в резолютивній частині суми стягнення свідчить про немайновий характер такої ухвали.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Мельниченка Костянтина Павловича у виконавчому провадженні №62237768 від 02.06.2020 про стягнення з боржника основної суми винагороди, якою з Товариства з обмеженою відповідальністю «Октопус Енерджі» стягнуто основну винагороду у сумі 43 560, 00 грн (сорок три тисячі п`ятсот шістдесят гривень), підлягають задоволенню.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги встановлені у справі обставини та відповідні їм положення законодавства, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується судового збору, то слід зазначити, що позивачем сплачено 2 102,00 грн відповідно до квитанції, яка знаходиться у справі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, судовий збір підлягає відшкодуванню в повному обсязі, а саме - 2 102, 00 грн.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Октопус Енерджі» задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Мельниченка Костянтина Павловича у виконавчому провадженні №62237768 від 02.06.2020 про стягнення з боржника основної суми винагороди, якою з Товариства з обмеженою відповідальністю «Октопус Енерджі» стягнуто основну винагороду у сумі 43 560, 00 грн (сорок три тисячі п`ятсот шістдесят гривень)

3. Стягнути з приватного виконавця Мельниченка Костянтина Павловича (01133, м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, 9, оф. 30) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Октопус Енерджі» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 29-В, оф. 5, ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102, 00 грн (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.