Справа № 400/1268/20
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Миколаїв.

06 липня 2020 р.справа № 400/1268/20

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ), с. Мішково-Погорілове, Вітовський район, Миколаївська область, 57215

до відповідачавійськової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_2

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (надалі - відповідач), в якому просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у зменшенні суми вартості грошової компенсації за неотримане речове майно та невиплати позивачу такої компенсації в сумі 67 653,60 грн.;

2) зобов`язати відповідача виплатити позивачу грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 67 653,60 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що при звільнені відповідач видав йому довідку про вартість речового майна на суму 67 653,60 грн., але компенсацію за таке майно так і не виплатив, натомість в наступному видав нову довідку, в якій вартість речового майна визначена в сумі 41 699,56 грн., тобто менше на 25 954,04 грн. порівняно з первинною довідкою. Зменшення вартості речового майна відбулось у зв`язку з отриманням відповідачем телеграми Головного управління Національної гвардії України, в якій містяться нові номенклатурні найменування речового майна, які були використані відповідачем при складанні другої довідки. Позивач з цим не погоджується та вважає, що відповідач порушив приписи Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 р. № 178 (надалі - Порядок № 178).

Відповідач подав відзив, в якому частково визнав позовні вимоги на суму 41 699,56 грн., тобто в розмірі вартості речового майна, визначеного другою довідкою. Як зазначає відповідач, Головне управління Національної гвардії України довело до нього закупівельні ціни на речове майно військовослужбовців станом на 1 січня 2019 р., які були використані ним при перерахунку вартості речового майна позивача та видачі другої довідки на суму 41 699,56 грн. Також у відзиві відповідач повідомив, що на теперішній час у нього відсутні кошти для виплати позивачу компенсації за неотримане речове майно (а. с. 47).

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Позивач клопотав про розгляд справи в письмовому провадженні.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 46).

Відповідно до ст. 205 ч. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі наведеної норми, суд розглядає справу в письмовому провадженні.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

5 червня 2019 р. відповідач видав позивачу довідку № 472 про вартість речового майна, що належить до видачі підполковнику ОСОБА_1 , який звільнений наказом № 128 від 5 червня 2019 р. за станом здоров`я (надалі - довідка № 472) (а. с. 8).

Як вбачається з довідки № 472, кількість предметів речового майна складає 204, загальна сума грошової компенсації дорівнює 67 653,60 грн.

18 листопада 2019 р. відповідач склав довідку № 1073 про вартість речового майна, що належить до видачі підполковнику ОСОБА_1 , який звільнений наказом № 128 від 5 червня 2019 р. за станом здоров`я (надалі - довідка № 1073) (а. с. 9).

В довідці № 1073 кількість предметів речового майна складає 108, а загальна сума грошової компенсації дорівнює 41 699,56 грн.

Як визначено п. 3 Порядку № 178, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком (п. 4, 5 Порядку № 178).

Обґрунтовуючи зменшення вартості речового майна позивача, відповідач посилається на телеграму Головного управління Національної гвардії України (а. с. 12).

Як вбачається з цієї телеграми, відповідач включив до довідки № 1073 тільки ті речі, які вказані в телеграмі, виключивши ті з них, які були включені до довідки № 472 і не згадані в телеграмі.

На думку суду, відповідач невірно розуміє зміст телеграми Головного управління Національної гвардії України - в ній не наведено вичерпний перелік видів речового майна військовослужбовця, які підлягають грошовій компенсації, а до відповідача лише доведені закупівельні ціни на деякі речі.

Так, Норми забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період затверджені наказом Міністерства оборони України 29 квітня 2016 р. № 232 і зареєстровані в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 р. за № 767/28897 і саме вони визначають номенклатуру та кількість речей, якими забезпечуються військовослужбовці - телефонограма не може змінювати законодавчо встановлений норматив забезпечення військовослужбовця речами.

Крім того, телеграма, на яку посилається відповідач, датована 8 січня 2019 р., тобто вона була доведена до відома відповідача ще за 5 місяців до видачі первинної довідки № 472 в червні 2019 р.

Також суд відзначає, що Порядок № 178 не передбачає можливості внесення відповідачем змін до раніше виданої військовослужбовцю довідки та/або видачі нової довідки про вартість речового майна, яке підлягає грошовій компенсації.

За приписами ст. 77 ч. 1, 2 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про правомірність зменшення кількості предметів речового майна позивача з 204 до 108 та пояснень у зв`язку з чим при видачі довідки № 472 він не врахував дані телеграми Головного управління Національної гвардії України, а в наступному самостійно перерахував вартість речового майна позивача та склав нову довідку.

У зв`язку з викладеним, така вимога позивача, як зобов`язання відповідача виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 67 653,60 грн. підлягає задоволенню.

Що стосується такої вимоги, як визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у зменшенні суми вартості грошової компенсації за неотримане речове майно та невиплати позивачу такої компенсації в сумі 67 653,60 грн., то такий спосіб захисту не відповідає характеру спірних правовідносин - метою позивача є захист свого права на отримання компенсації за речове майно, тоді як визнання бездіяльності відповідача не призводить до захисту порушеного права, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

За приписами ст. 6 ч. 2 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При розгляді справи "Кечко проти України" Суд зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення Суду). Суд не прийняв аргумент Уряду України про недостатність бюджетних асигнувань та підкреслив, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (аналогічна позиція викладена в рішенні Суду у справі № 59498/00 "Бурдов проти Росії").

Таким чином, доводи відповідача про відсутність коштів для виплати позивачу компенсації, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач на підставі ст. 5 ч. 1 п. 13 Закону України "Про судовий збір" звільнений від його сплати, а доказів понесення інших судових витрат сторони суду не подавали.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), с. Мішково-Погорілове, Вітовський район, Миколаївська область, 57215, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), с. Мішково-Погорілове, Вітовський район, Миколаївська область, 57215, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) грошову компенсацію за неотримане речове майно, відповідно до довідки № 472 від 5 червня 2019 р. про вартість речового майна, що належить до видачі підполковнику ОСОБА_1 , який звільнений наказом № 128 від 5 червня 2019 р. за станом здоров`я.

3. В задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), яка полягає у зменшенні суми вартості грошової компенсації за неотримане речове майно та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), с. Мішково-Погорілове, Вітовський район, Миколаївська область, 57215, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) такої компенсації в сумі 67 653,60 грн., відмовити.

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням вимог розділу VI п. 3 "Прикінцеві положення" КАС України.

Суддя А. О. Мороз