Справа № 640/8880/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року м. Київ № 640/8880/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доЦентрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області
провизнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 31.03.2020 про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві від 24.05.2013 про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_2 , відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказано, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням вимог Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень та Закону України «Про громадянство України», оскільки станом на момент прийняття рішення про оформлення набуття позивачем громадянства ГУ ДМС України в м. Києві перевірялись надані документи та будь-яких порушень законодавства встановлено не було.

Разом з позовною заявою подано клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, яке ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києві від 24.04.2020 повернуто заявнику без розгляду.

Іншою ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2020 клопотання представника позивача задоволено, а саме: зупинено дію рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 31.03.2020 про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві від 24.05.2013 про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_2 , відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/8880/20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення, а також витребувано від відповідача копію оскаржуваного рішення разом з копіями документів і матеріалів, на підставі яких останнє було прийнято.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшли відзиви, в яких останній заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що листом Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України від 05.03.2020 №6.4/815-20, надісланим на адресу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, повідомлено про те, що з метою належного опрацювання запиту правоохоронних органів України у Департаменті здійснено перевірку матеріалів справи про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України», у зв`язку із народженням батька на території України до 24 серпня 1991 року. За результатами перевірки встановлено, що у матеріалах справи ОСОБА_2 відсутнє документальне підтвердження факту народження батька заявника - ОСОБА_3 - на території України до 24 серпня 1991 року, що, у силу ст. 21 Закону України «Про громадянство України», є підставою для вжиття заходів про скасування рішень про оформлення набуття громадянства України.

Від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій останнім додатково наголошено на обґрунтованості заявлених позовних вимог. Крім того, останнім зауважено, що ОСОБА_4 , батько позивача, народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у селищі Ізварене, Краснодонського району, Луганської області, Україна, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 . Також, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, 10.12.1956 ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_5 (прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_5), що був зареєстрований Ізваринською селищною радою м. Краснодона. На підставі викладеного, представником позивача зроблено висновок про те, що ОСОБА_4 народився та проживав у селищі Ізварене, Краснодонського району, Луганської області, Україна з 11.05.1925 та, як мінімум. до моменту укладення шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджує факт народження та проживання останнього на території України до 24.08.1991.

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до начальника Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві із заявою від 26.04.2013 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, а саме: з огляду на народження чи постійне проживання на території України до 24.08.1991 батька заявника - ОСОБА_3 , - який народився в с. Ізварино, Краснодонського району, Луганської області.

За результатами розгляду вказаної заяви, прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_2 .

При цьому, у відповідності до наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про зміну імені від 18.07.2013 серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 змінив ім`я на ОСОБА_6 .

Згідно з наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб від 25.07.2018 серії НОМЕР_3 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб, у результаті чого, прізвище чоловіка змінено на « ОСОБА_8 », а згідно з наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 27.10.2018 № НОМЕР_4 , шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 розірвано.

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб від 12.03.2019 серії НОМЕР_5 , між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зареєстровано шлюб, у результаті чого, прізвище чоловіка змінено на « ОСОБА_11 ».

Разом з тим, начальником Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, з огляду на подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України від 05.03.2020 з додатками, прийнято рішення від 31.03.2020 про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві від 10.10.2017 про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що відсутнє документальне підтвердження факту, з яким Закон пов`язує набуття громадянства України, відповідно до ст. 8 (відсутній документ про народження батька до ІНФОРМАЦІЯ_4 на території України).

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який відповідно до Конституції України визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, є Закон України «Про громадянство України» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про громадянство України», громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

У силу ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», якою визначено підстави набуття громадянства України за територіальним походженням, особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Саме вказані законодавчі положення визначено як підставу для набуття позивачем громадянства України.

Водночас, приписами ст. 21 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Аналогічні за змістом положення містяться у п. 88 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 №215, згідно з яким, для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону територіальними органами Державної міграційної служби України, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи: а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України; б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка територіального органу Державної міграційної служби України, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація територіального органу Державної міграційної служби України про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону).

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що підставами для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України є встановлення наявності обману, подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Так, зі змісту оскаржуваного рішення, подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України та додатків до нього (копії листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації №64/815-20, виданого 05.03.2020, та довідки про реєстрацію особи громадянином України №517/13, виданої 30.05.2013) вбачається, що в якості підстави для скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_2 вказано про відсутність документального підтвердження факту, з яким Закон України «Про громадянство України» пов`язує набуття громадянства України, відповідно до ст. 8 вказаного Закону (відсутній документ про народження батька до 24.08.1991 на території України).

Натомість, з наданої представником відповідача копії особової справи позивача вбачається, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 01.07.1971 серії НОМЕР_6 .

У свою чергу, згідно із записом акту про укладення шлюбу від 10.12.1954 №119, вчиненого Ізваринським РАЦС Краснодонського району Ворошиловградської області, згідно з яким зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (прізвище у шлюбі - ОСОБА_5), в якості місця народження ОСОБА_3 вказано с. Ізварино, Краснодонського району, Луганської (Ворошиловградської) області, національність українець. Дане місце народження ОСОБА_3 також вказано у паспорті останнього, копія якого наявна у матеріалах справи.

Доказів того, що копії вказаних документів, які, при цьому, надані представником відповідача, містять свідомо неправдиві відомості або є фальшивими, останнім не надано, а іншого з матеріалів справи не вбачається.

На підставі викладеного, суд вказує, що наявними у матеріалах справи доказами - копіями запису акту про укладення шлюбу від 10.12.1954 №119 та паспорту ОСОБА_3 - підтверджено, що ОСОБА_3 , батько позивача, народився у с. Ізварино, Краснодонського району, Луганської області та, як мінімум, проживав у вказаній місцевості станом на момент укладення ним шлюбу з ОСОБА_5 (прізвище у шлюбі - ОСОБА_5), матір`ю позивача.

Відтак, позивач, у силу ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», виходячи з наявних у матеріалах справи доказів, підтвердив своє право на набуття громадянства України за територіальним походженням, з огляду на проживання його батька до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». Протилежного відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено, а з матеріалів справи не вбачається.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 31.03.2020 про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_2 , відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», є протиправним та підлягає скасуванню, як необґрунтоване та прийняте без достатньої правової підстави.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції від 28.04.2020 №63, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., який підлягає присудженню на користь останнього у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 31.03.2020 про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_2 , відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

Присудити здійснені ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_7, орган 8036 (особа за релігійними переконаннями не має ідентифікаційного коду), адреса: АДРЕСА_1 ) документально підтверджені судові витрати у розмірі 840,80 грн. (восьмисот сорока грн. 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (, адреса: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок