Справа № 620/1442/20
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року Чернігів Справа № 620/1442/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.02.2020 форми «С» № 5 та № 5.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем за відсутності порушень в сфері ліцензування та обігу алкогольних напоїв, оскільки позивач здійснював свою діяльність при наявності діючої ліцензії, а податковий орган неправильно тлумачить правила перебігу та закінчення строку дії ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки за результатами фактичної перевірки позивача контролюючим органом було встановлено порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів без придбання відповідної ліцензії, за що статтею 17 вказаного Закону передбачена відповідальність у вигляді штрафних (фінансових) санкцій. За даними суб`єкта господарювання в ліцензіях на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами вказано, що строк їх дії з 27.12.2018 до 27.12.2019. З огляду на це, здійснювати торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами можливо до дати, яка зазначена в ліцензії, при цьому останнім днем здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами буде 26.12.2019, що становитиме рівно один рік.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 04.12.2013 та здійснює вид діяльності «роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами» (код КВЕД 47.11), що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії НОМЕР_1 , копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ НОМЕР_2 331635 (а.с. 11).

Позивачем було отримано ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 1800976, зареєстрованої 19.12.2018, з терміном дії з 27.12.2018 до 27.12.2019 та на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний номер 1800804, зареєстрованої 19.12.2018, з терміном дії з 27.12.2018 до 27.12.2019 (а.с. 12-14).

Працівниками Головного управління ДПС у Чернігівській області, на підставі наказу від 11.01.2020 № 55 та направлень на перевірку від 13.01.2019 № 79, 80 була проведена фактична перевірка стосовно дотриманням суб`єктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій магазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складений акт від 15.01.2020 (а.с. 7-9).

Як слідує з копії акту від 15.01.2020, до перевірки надана ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 1902685, терміном дії з 28.12.2019 до 28.12.2020 та ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 18002976 терміном дії з 27.12.2018 до 27.12.2019, ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 1902110, терміном дії з 28.12.2019 до 28.12.2020 та ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 1800804 терміном дії з 27.12.2018 до 27.12.2019. 27.12.2019 о 08 год. 36 хв. реалізовано сигарети «Ротменс» по ціні 41,00 грн. та о 13 год. 35 хв. реалізовано горілку «Козацька Рада», 0,5 л. по ціні 92,00 грн. без ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

На підставі вказаного акта перевірки, 06.02.2020 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення № 5 на суму 17000,00 грн. та № 5 на суму 17000,00 грн. за порушення вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (а.с. 16, 17).

Позивачем оскаржено зазначені податкові повідомлення-рішення шляхом подання 21.02.2020 скарги до Державної податкової служби України. За результатом розгляду даної скарги Державною податковою службою України прийнято рішення від 17.04.2020 № 13748/6/99-00-08050606, яким податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 18-21).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції на час проведення перевірки) (далі - Закон № 481/95-BP).

Так, відповідно до частини двадцятої статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до частини двадцять дев`ятої статті 15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

У відповідності до абзацу 6 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Отже, суб`єкт господарювання, маючи на меті здійснювати роздрібний продаж певних видів алкогольних та тютюнових виробів, зобов`язаний отримати відповідні ліцензії, які оформлені на бланках із наявними в таких відомостях, зокрема, строку її дії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу видано ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 1800976, з терміном дії з 27.12.2018 до 27.12.2019 та на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний номер 1800804, з терміном дії з 27.12.2018 до 27.12.2019

Вважаючи, що позивач 27.12.2019 не мав права реалізовувати алкогольні напої та тютюнові вироби за недіючими ліцензіями, відповідач застосував до нього штрафні (фінансові санкції).

Тобто, визначальним фактором для правильного вирішення даної справи є встановлення строку дії вказаних ліцензій, отриманих позивачем.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі етиловим, коньячним, і плодовим спиртом, алкогольними напоями тютюновими виробами» не визначає порядок обчислення строку (терміну) дії ліцензії.

Відповідно до частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює відповідні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів загальних засад права (аналогія права).

В силу вимог частин першої та другої статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 252 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За приписами частин першої та п`ятої статті 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (частина перша статті 255 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, терміни дії вказаних ліцензій були обмежені повноваженим органом з настанням календарного дня - 27.12.2019, шляхом зазначення в них прийменника «до», який в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

Згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 року строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

З урахуванням наведеного граматичного аналізу вжиття в ліцензії її кінцевої дати дії «до 27.12.2019» та положень Конвенції, суд погоджується з доводами позивача щодо недопущення ним порушень вимог Закону № 481/95-ВР під час здійснення роздрібного продажу підакцизного товару (алкоголю та тютюну) в останній день чинності ліцензій - 27.12.2019.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 (провадження № К/9901/42116/18), від 07.02.2019 у справі № 803/630/17 (провадження № К/9901/20829/18), від 18.04.2019 у справі № 815/1871/16 (провадження № К/9901/25471/18).

Отже, ліцензійним органом абсолютно правомірно вказано термін дії розглядуваних у даній справі ліцензій з 27.12.2018 до 27.12.2019 в один рік, а позивачем у свою чергу не допущено порушень вимог статті 15 Закону № 481/95-ВР у випадку продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на підставі цих ліцензій 27.12.2019, оскільки саме на цю календарну дату припадає подія, яка має юридичне значення, а саме, закінчення дії ліцензії до 24 години цього дня.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить поважними посилання відповідача на те, що прийменник «до» означає не включення вказаного після нього дня, так як в даному випадку мова йде про перебіг строку та саме визначення терміну, зокрема, у відповідний місяць та число року. Більше того, навіть якщо й припустити таке врегулювання, то дія ліцензії «включно» або «виключаючи» останній день терміну дії такого не містить.

Крім того, як вбачається з акту перевірки, перевіряючим була надана ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 1902685, терміном дії з 28.12.2019 до 28.12.2020 та ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 18002976 терміном дії з 27.12.2018 до 27.12.2019, а також ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 1902110, терміном дії з 28.12.2019 до 28.12.2020 та ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 1800804 терміном дії з 27.12.2018 до 27.12.2019.

Тобто, станом на 27.12.2019 у позивача були наявні ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами з терміном дії до 27.12.2019 та з 28.12.2019 до 28.12.2020, тобто з наступного дня, що передує дню закінчення терміну дії попередньої ліцензії. При цьому, відсутня перерва в терміні дії попередньої ліцензії - 27.12.2019 та терміні дії нової ліцензії - 28.12.2019, щоб позивач міг безперервно здійснюватися ліцензійну діяльність.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для застосування до позивача фінансових санкцій за здійснення ним 27.12.2019 роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, а тому податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 06.02.2020 № 5 та від 06.02.2020 № 5 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Положеннями пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частин четвертої та п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Разом з тим, позивачем не надано суду жодного доказу для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн., а тому вказані витрати не підлягають відшкодуванню.

Водночас, враховуючи, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, тому за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області служби на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений нею при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 06.02.2020 № 5 та від 06.02.2020 № 5.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.07.2020.

Суддя В.О. Непочатих