Справа № 640/13335/19
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 червня 2020 року №640/13335/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Шрамко Ю.Т., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача перерахувати позивачу пенсію середній розмір всіх щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення з березня 2007 року по лютий 2009 року з урахуванням довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/4215 від 06 березня 2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 на підставі пункту 3 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з дати набуття позивачем права на пенсію, а саме, 07 березня 2009 року раніше призначеної пенсії, з урахуванням всіх складових його грошового забезпечення, які він отримував за останні 24 місяці перед звільненням, в тому числі щомісячних та одноразових видів грошового забезпечення, з урахуванням довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/4215 від 06 березня 2019 року, виплативши різницю між раніше призначеною та перерахованою пенсією;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати ОСОБА_1 перерахованої відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 підвищеної пенсії без урахування доплат до попереднього розміру його пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, а саме, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50%, надбавки за роботу з таємними виробами/носіями у розмірі 15%, премії у розмірі 10%, які позивач отримував до перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 , врахувавши до її складу всі складові, які входили до її попереднього розміру, а саме, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50%, надбавку за роботу з таємними виробами/носіями у розмірі 15%, премію у розмірі 10%, починаючи з 01 січня 2018 року, з урахуванням проведених раніше виплат;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 600 912,00 грн., здійснивши виплату невідкладно та однією сумою.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проходив військову службу на посаді заступника начальника відділу контролю за фінансово-господарською діяльністю військових структур контрольно-ревізійного управління Командування сил підтримки Збройних Сил України.

Наказом Міністра оборони України від 24 лютого 2009 року №141 позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом «г» (у зв`язку зі скороченням штатів) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05 березня 2009 року №44 виключено зі списків особового складу військової частини, усіх видів забезпечення у зв`язку зі звільненням у запас.

З 06 березня 2009 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір якої обчислено виходячи із 68% грошового забезпечення.

У квітні 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснило перерахунок пенсії позивачу з 01 січня 2018 року відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У березні 2019 року позивачу стало відомо, що йому до довідки №305/189 відповідно до якої обчислено розмір пенсії у 2009 році включено не всі види і розміри грошового забезпечення, що, як він вказує, потягло невірний розрахунок пенсії, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача з приводу правильності нарахування його пенсії та включення до розрахунку всіх складових згідно довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/4215 від 06 березня 2019 року.

Листом від 12 квітня 2019 року №79788/03 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії, у зв`язку з неможливістю включення до розрахунку пенсії одноразових видів грошового забезпечення.

Крім того, позивач вказує на те, що з розрахунку пенсії йому стало відомо про те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103, відповідач здійснив перерахунок пенсії, виходячи лише з посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років, а також надбавок: інвалід ІІІ групи, 1 категорія ЧАЕС, інвалід ІІІ групи «А» та інвалід війни ІІІ групи при виконанні в/с, проте, до розрахунку не були включені такі складові, як надбавка за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавка за роботу з таємними виробами/носіями 15% та премія 10%.

Цими діями відповідача, які позивач вважає такими, що порушують його право на належне пенсійне забезпечення, йому також завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях внаслідок грубого порушення посадовими особами відповідача вимог законодавства та яку він оцінює у 600 912,00 грн.

Вказані вище обставини стали підставою для звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що одноразові додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, виплата яких носить індивідуальний характер не враховуються при призначенні пенсії, а тому відсутні підстави для їх включення позивачу та, відповідно, відсутні підстави для перерахунку пенсії останньому.

Також, представник відповідача послався на те, що архівна довідка не відповідає встановленій формі та видана не уповноваженим органом для призначення пенсії без урахування встановленого законом порядку.

Крім того, стосовно позовних вимог в частині перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року позивач послався на те, що позивачу здійснено перерахунок пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, яка була надіслана управлінню відповідним структурним підрозділом, тому підстав для включення інших видів грошового забезпечення, ніж ті, що зазначені у цій довідці, на переконання представника відповідача, не має.

Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, представник відповідача зазначив, що вказані позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, відтак, відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

Крім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідача послався у тому числі на пропуск позивачем строків звернення до адміністративного суду з позовними вимогами щодо здійснення перерахунку пенсії, починаючи з дати її призначення.

З урахуванням вищевикладеного представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 24 лютого 2009 року №141 полковника ОСОБА_1 , заступника начальника відділу контролю за фінансово-господарською діяльністю військових структур контрольно-ревізійного управління Командування сил підтримки Збройних Сил України звільнено з військової служби у запас за пунктом «г» частини 6 статті 26 (у зв`язку із скороченням штатів) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на підставі вказаного наказу, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05 березня 2009 року №44 позивача виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Солом`янського районного у м. Києві військового комісаріату.

Крім того, з наданої суду копії пенсійної справи вбачається, що позивачу з 06 березня 2009 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з 68% грошового забезпечення. Для обчислення пенсії було прийнято такі види грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 40%, надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами 15%,15%; надбавка за особливо важливі завдання 50%, премія 10%.

З 01 серпня 2009 року, як вбачається з копії перерахунку пенсії, до складових пенсії позивача також включено підвищення або надбавки: соціальний захист непрацюючих (з 01 по 31) та непрацездатна дитина віком до 18 років стаття 16, пункт «а», син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що для призначення та обчислення розміру пенсії разом з відповідним поданням Київського міського військового комісаріату було додано довідку про додаткові види грошового забезпечення №305/189 від 05 березня 2009 року, видану Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України, відповідно до якої позивачу за період з січня 2008 року по лютий 2009 року були виплачені такі щомісячні додаткові види грошового забезпечення, як надбавка за виконання особливо важливих завдань у різному відсотковому співвідношенні, надбавка за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці 15% та премія 10%.

З 01 січня 2011 року позивачу здійснено перерахунок розміру його пенсії, у зв`язку з включенням до її розміру надбавки за участь в ліквідації аварії на ЧАЕС на підставі поданої останнім заяви від 14 грудня 2010 року.

З 01 березня 2012 року позивачу здійснено перерахунок пенсії у зв`язку з встановленням групи інвалідності на підставі виписки з акта огляду МСЕК серії 10 ААА №777418 та відповідної заяви позивача від 31 січня 2012 року, а з 01 квітня 2012 року у зв`язку з призначенням підвищення як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС.

З 01 травня 2012 року зі складових пенсії позивача виключено надбавку за непрацездатну особу сина, 1995 року народження.

Крім того, відповідно до наявних в матеріалах пенсійної справи документів, позивачу з 01 квітня 2016 року здійснено перерахунок пенсії з урахуванням таких видів грошового як посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 40%, надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами 15%,15%; надбавка за особливо важливі завдання 50%, премія 10% та з урахуванням вказаних вище підвищень.

Також, з наданої суду копії довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України №ФА147959 від 07 березня 2018 року, вбачається, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія позивача складається з посадового окладу, окладу за військовим званням (полковник) та надбавки за вислугу років (50%).

На підставі вказаної довідки, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві з 01 січня 2018 року здійснено перерахунок пенсії.

Крім того, судом встановлено, що в архівній довідці галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/4215 від 06 березня 2019 року зазначено, що у період з січня по грудень 2007 року позивачу виплачувалось грошове забезпечення, виходячи з наступних його складових: за військове звання, посадовий оклад, надбавка за вислугу років, надбавка 100%, надбавка за секретність, НОУС, премія, надбавка за БВС, у 2008 році позивачу не виплачувалась надбавка за НОУС, надбавка за БВС з лютого 2008 року по грудень 2008 року, такі надбавки не виплачувались у й січні 2009 року.

02 квітня 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з заявою, в якій просив здійснити перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових видів грошового забезпечення, а також індексації заробітної плати, які виплачувались за останні 24 календарні місяці військової служби підряд перед звільненням та з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 12 квітня 2019 року №79788/03 позивача повідомлено про відсутність правових підстав для включення вказаних ним видів грошового забезпечення, оскільки такі види грошового забезпечення відповідно до вимог законодавства не враховуються при обчисленні розміру пенсії.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія відповіді Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України №305/952 від 24 травня 2019 року на адвокатський запит, відповідно до якого, управління повідомило, що на суми індексації, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби нарахування та сплата страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у 2007-2009 роках не проводилось.

Також, відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 04 липня 2019 року №145878/03 вбачається, що позивача повідомлено про відсутність правових підстав для включення щомісячної додаткової грошової винагороди, одноразових додаткових видів грошового забезпечення, індексації при розрахунку середньої суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільнення для розрахунку пенсії.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

У відповідності до частин 1-3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин тут й надалі; надалі - Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види його складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 1 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (надалі - Закон України від 09.04.1992 № 2262-XII).

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною 3 статті 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393, в редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії у березні 2007 року, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

При цьому, суд звертає увагу, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

До такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року (справа № 522/2738/17). При цьому, суд не вбачає підстав для відступлення від цього висновку.

Як вбачається з матеріалів справи позивачу пенсія була призначена у березні 2009 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як матеріальна допомога, грошова допомога на оздоровлення, грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки, індексація, одноразова грошова допомога при звільненні.

Враховуючи викладене вище, та з урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що пенсійним органом було здійснено призначення пенсії у відповідності до вимог чинного законодавства України, оскільки вказані виплати не входять до встановленого частиною 3 статті 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

За таких підстав, позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови відповідача перерахувати позивачу пенсію середній розмір всіх щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення з березня 2007 року по лютий 2009 року з урахуванням довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/4215 від 06 березня 2019 року та зобов`язанні здійснити ОСОБА_1 на підставі пункту 3 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з дати набуття позивачем права на пенсію, а саме, 07 березня 2009 року раніше призначеної пенсії, з урахуванням всіх складових його грошового забезпечення, які він отримував за останні 24 місяці перед звільненням, в тому числі щомісячних та одноразових видів грошового забезпечення, з урахуванням довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/4215 від 06 березня 2019 року, виплативши різницю між раніше призначеною та перерахованою пенсією задоволенню не підлягають.

При цьому, суд критично ставиться до тверджень відповідача щодо того, що довідка Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/4215 від 06 березня 2019 року складена не за формою, оскільки такі твердження не грунтуються на вимогах чинного законодавства.

Крім того, суд дійшов висновку, що оскільки позивач звернувся до суду з вказаними вище позовними вимогами 16 липня 2019 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду від дати звернення вперше до відповідача із заявою про відновлення порушеного права (02 квітня 2019 року), то останнім, з урахуванням встановлених судом обставин, не пропущено строк звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою, а тому суд відхиляє доводи представника відповідача в цій частині.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати ОСОБА_1 перерахованої відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 підвищеної пенсії без урахування доплат до попереднього розміру його пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, а саме, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50%, надбавки за роботу з таємними виробами/носіями у розмірі 15%, премії у розмірі 10%, які позивач отримував до перерахунку пенсії та зобов`язанні перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 , врахувавши до її складу всі складові, які входили до її попереднього розміру, а саме, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50%, надбавку за роботу з таємними виробами/носіями у розмірі 15%, премію у розмірі 10%, починаючи з 01 січня 2018 року, з урахуванням проведених раніше виплат, суд виходить з наступного.

Статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

Згідно з частинами 1, 2 цієї статті перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

У відповідності до частини 1 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, в редакції, що діяла станом на 01 січня 2018 року, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Частиною 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, в редакції, яка була чинною станом на момент здійснення перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103, відповідно до пункту 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ до 01 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704.

13 лютого 2008 року постановою Кабінету Міністрів України №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Порядок №45), відповідно до пункту 3 якого на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Порядком №45 передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до частин 1,2 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Крім того, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено перерахування пенсій, призначених згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Загальний порядок виплати пенсій визначений статтею 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, відповідно до частини 3 якої виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

В свою чергу, частиною 2 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Суд звертає увагу, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яка набрала законної сили на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/79199205,http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/80454350#), а тому при вирішенні даної справи по суті та зобов`язанні відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії, судом не застосовуються положення вказаної постанови Кабінету Міністрів України.

В той же час, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року №1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульоване Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30 січня 2007 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402 (далі по тексту Порядок №3-1).

У відповідності до пунктів 23, 24 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону.

Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5).

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

У відповідності до пунктів 1-3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року (в редакції станом на момент здійснення перерахунку пенсії позивачу) пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до вимог пункту 5 Порядку № 45, під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Як вже зазначалось судом, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05 березня 2019 року на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду, також визнано протиправними та нечинними зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тобто, у зв`язку із скасуванням змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, починаючи з 05 березня 2019 року для обчислення розміру пенсії військовослужбовця, у даному випадку позивача, слід застосовувати редакцію пункту 5 Порядку №45, яка діяла до внесення в нього змін.

Так, відповідно до пункту 5 Порядку №45, в редакції, що діяла до внесення в нього змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання "заслужений" чи "народний", службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок; інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію; щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах "С", у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром "Байконур", якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення із служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 1 січня 2008 р. для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства. Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

Як вже було зазначено судом, згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

При цьому, згідно висновку Верховного Суду України (постанова від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484а13) про правильне застосування статей 49 та 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) щодо підстав для повідомлення про відмову в перерахунку пенсії вказує, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Разом з цим, як вже було зазначено судом, відповідно до частини 1 статті 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Отже, у разі відсутності у пенсійній справі необхідних для перерахунку пенсії документів, такий перерахунок здійснюється на підставі поданих пенсіонером додаткових документів.

Аналіз наведених норм законодавства України дозволяє суду дійти висновку про те, що перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» здійснюється органами Пенсійного фонду України лише після отримання повідомлення про підвищення грошового забезпечення та отримання довідок про розмір грошового забезпечення, складених відповідними уповноваженими структурними підрозділами або на підставі поданих пенсіонером додаткових документів.

При цьому, суд зауважує, що в матеріалах справи відсутня довідка, видана уповноваженим структурним підрозділом, на підставі якої було здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01 січня 2018 року або з 05 березня 2019 року, проте, враховуючи викладене вище, та з урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що пенсійним органом було здійснено перерахунок пенсії та порядок її виплати у відповідності до Порядку № 45, тобто на підставі відповідної довідки про розмір грошового забезпечення, наданої уповноваженим спеціальним підрозділом, яка є чинною.

Крім того, під час розгляду вказаної справи суду не було надано доказів отримання позивачем відповідної довідки з зазначенням видів грошового забезпечення, визначених частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, та подачі її до органів Пенсійного фонду України.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність здійснення відповідачем перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року, виходячи з видів грошового забезпечення, зазначених у вказаній довідці про грошове забезпечення, оскільки підстави для включення інших видів грошового забезпечення до такого перерахунку у відповідача, з урахуванням зазначеного вище, відсутні, що, в свою чергу свідчить, про відсутність й правових підстав для зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням вказаних вище видів грошового забезпечення.

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що Верховний Суд у своїй постанові від 13 березня 2019 року у справі №240/6263/18 висловив правову позицію стосовно відсутності у територіальних органів Пенсійного фонду України права самостійно визначати розміри грошового забезпечення військовослужбовцям при здійсненні їм перерахунку пенсії на підставі отриманих довідок про грошове забезпечення, до яких не увійшли додаткові види грошового забезпечення, тому, суд у даній адміністративній справі, не визнаючи вказану справу типовою, не відступає від правової позиції Верховного суду щодо встановлення у органів Пенсійного фонду України відсутності повноважень самостійного визначення складових грошового забезпечення, які враховуються при перерахунку пенсії позивачу.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, яку позивач оцінює у розмірі 600 912,00 грн. та яка, за його доводами, полягає у спричинені моральних страждань, суд зазначає наступне.

Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведено, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Враховуючи, що позивач не навів доказів причинного зв`язку між діями відповідача та завданою йому моральною шкодою, не вказав конкретно у чому полягає така шкода, виходячи зі змісту предмету та підстав позову, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для відшкодування завданої моральної шкоди, оскільки таку шкоду позивачу не завдано.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено првомірність дій при здійсненні обчислення розміру пенсії та в подальшому її перерахунку, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для часткового задоволення позову.

Зважаючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко