Справа № 440/2532/20
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/2532/20
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Національної поліції України /далі відповідач, НП України/ про:

- визнання протиправною бездіяльності Національної поліції України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 22 лютого 2020 року, поданого через Урядовий контактний центр, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- визнання протиправною бездіяльності Національної поліції України щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинам, викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 22 лютого 2020 року, поданого через Урядовий контактний центр, реєстраційний номер НОМЕР_2 -10295072

- визнання протиправною бездіяльності Національної поліції України щодо неперенаправлення за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення ОСОБА_1 від 22 лютого 2020 року (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), до повноважень якого входить вирішення викладених питань у зверненні згідно вимог частини третьої статті 7 Закону України "Про звернення громадян";

- визнання протиправною бездіяльності Національної поліції України щодо ненадання відповіді за підписом голови Національної поліції України Клименко І.В.;

- зобов`язання Національної поліції України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 22 лютого 2020 року (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та вжити заходи реагування з урахуванням обставин встановлених судом та подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- зобов`язання Національної поліції України ініціювати представлення ОСОБА_1 як учасника бойових дій, інваліда війни, ветерана Національної поліції України до нагородження медаллю "Захиснику Вітчизни" відповідно до Порядку представлення до нагородження та вручення державних нагород України, затвердженого Указом Президента України №138 від 19 лютого 2003 року /а.с. 1-5/.

Позов обґрунтований тим, що 22 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача із зверненням (реєстраційний номер ФИ-10295072) про вжиття заходів реагування в межах повноважень щодо нагородження його медаллю "Захиснику Вітчизни". Станом на 13 травня 2020 року відповідь на вказане звернення позивачу не надійшла та заходів реагування не вжито, у зв`язку з чим відповідачем допущено порушення вимог статей 7, 15, 19 та 20 Закону України "Про звернення громадян", вимог статей 6-8, 18 Закону України "Про Національну поліцію" та вимог статті 5 Закону України "Про інформацію".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, витребувано докази.

У відзиві на позовну заяву /а.с. 39-41/ представник відповідача зазначив, що звернення позивача від 22 лютого 2020 року було розглянуто у порядку та у спосіб, які встановлені Законом України "Про звернення громадян". Листом Національної поліції України від 03 березня 2020 року за вих.№1344/12/1/3/03-2020 року позивачу повідомлено, що на викладені у зверненні питання йому надавалась відповідь листом ДКЗ НП України від 27 лютого 2020 року за №1238/12/1/3/01-2020, в якому зазначено, що питання щодо висунення його кандидатури стосовно відзначення державними нагородами доручено розглянути Головному управлінню Національної поліції у Полтавській області. Факт надсилання позивачу відповіді на його звернення підтверджується витягом з журналу обліку відправленої кореспонденції через поштовий зв`язок ДКЗ НП України.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) відповідно до пункту 2 частини шостої статті 12 та пункту 1 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Листом Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України вих.№1238/12/1/3/01-2020 від 27 лютого 2020 року за підписом начальника вказаного ОСОБА_2 Хоменко Оксани /а.с.64/ ОСОБА_1 повідомлено, що Департаментом кадрового забезпечення Національної поліції України в межах компетенції розглянуто його звернення щодо ініціювання його нагородження державними нагородами України медаллю "Захиснику Вітчизни" та ордером "За мужність", та зважаючи на вимоги Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Порядку представлення до нагородження та вручення державних нагород України, затвердженого Указом Президента України від 19 лютого 2003 року №138/2003, та Положення про заохочення в Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 25 квітня 2019 року №317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21 травня 2019 року за №535/33506, керівникові Головного управління Національної поліції в Полтавській області доручено розглянути питання щодо висунення його кандидатури щодо відзначення державними нагородами.

Листом Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України вих.№1235/12/1/3/01-2020 від 27 лютого 2020 року "Про розгляд звернення" за підписом начальника вказаного ОСОБА_2 Хоменко Оксани /а.с.65/ та з посиланням у ньому на вимоги Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Порядку представлення до нагородження та вручення державних нагород України, затвердженого Указом Президента України від 19 лютого 2003 року №138/2003, та Положення про заохочення в Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 25 квітня 2019 року №317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2019 року за №535/33506, начальникові Головного управління Національної поліції в Полтавській області Вигівському Івану надіслано для розгляду по суті звернення ОСОБА_3 за №№Ф-476, Ф-477, Ф-480 від 24 лютого 2020 року щодо ініціювання його нагородження державними нагородами України медаллю "Захиснику Вітчизни" та ордером "За мужність", а також проведення службової перевірки за фактом приниження його честі, гідності та ділової репутації ( на думку заявника) з боку начальника УКЗ ГУНП в Полтавській області Єфімова О. У вказаному листі висловлено також прохання повідомити про результати розгляду звернень заявника та Департамент кадрового забезпечення.

ОСОБА_1 звернувся до Голови Національної поліції України Клименка І.В. зі зверненням від 22 лютого 2020 року №ФИ-10295072 /а.с. 13, 49/, в якому просив вжити заходи реагування в межах повноважень щодо нагородження його медаллю "Захиснику Вітчизни", оскільки він є учасником бойових дій та має нагрудний знак "Ветеран війни-учасник бойових дій", та у випадку відсутності повноважень просив перенаправити звернення за належністю для вирішення питання по суті.

Відповідно до картки вхідної кореспонденції громадян зазначене звернення надійшло до Національної поліції України 25 лютого 2020 року та зареєстроване за вх.№Ф-4936 /а.с. 49/.

Заступником Голови Національної поліції України Фацевичем Олександром надано доручення начальнику Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України Хоменко Оксані в межах компетенції розглянути звернення ОСОБА_1 № Ф-4936 у встановленому законом строк /а.с. 48/.

Звернення ОСОБА_1 № Ф-4936 надійшло до Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України 27 лютого 2020 року та зареєстровано за вх. № Ф-506 /а.с. 49/.

Начальником Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України Хоменко Оксаною надано доручення ОСОБА_4 . забезпечити відповідно до доручення керівництва Національної поліції України опрацювання звернення ОСОБА_1 № Ф-506 з урахуванням розгляду попередніх матеріалів /а.с. 47/.

Листом Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України вих.№1344/12/1/3/03-2020 від 03 березня 2020 року за підписом начальника вказаного ОСОБА_2 Хоменко Оксани /а.с.61/ ОСОБА_1 повідомлено, що у Національній поліції України в межах компетенції розглянуто його чергові звернення, зокрема звернення за вх.№ Ф-506 від 27 лютого 2020 року, яке адресоване Голові Національної поліції України щодо ініціювання його нагородження державними нагородами України медаллю "Захиснику Вітчизни" та ордером "За мужність", та проінформовано, що за попередніми його зверненнями з аналогічних питань Департаментом кадрового забезпечення Національної поліції України було надано йому відповідь листом ДКЗ НПУ від 27 лютого 2020 року за №1238/12/1/3/01-2020.

Вказаний лист Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України вих.№1344/12/1/3/03-2020 від 03 березня 2020 року надісланий ОСОБА_1 03 березня 2020 року, що підтверджується витягом з журналу реєстрації вихідної кореспонденції /а.с.62-63/.

Листом Головного управління Національної поліції в Полтавській області №ФИ-656/КЦ від 31 березня 2020 року за підписом заступника начальника вказаного ОСОБА_5 /а.с.66/ начальникові Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України Хоменко Оксані на лист №1235/12/1/3/01-2020 від 27 лютого 2020 року повідомлено, що керівництвом ГУНП в Полтавській області розглянуто питання щодо нагородження ОСОБА_1 ордером "За мужність" та медаллю "Захиснику Вітчизни" та за результатами такого розгляду встановлена відсутність підстав для ініціювання нагородження ОСОБА_1 вищевказаними державними нагородами України, про що заявник проінформований.

Не погодившись із бездіяльністю Національної поліції України щодо неналежного розгляду його звернення від 22 лютого 2020 року (реєстраційний номер ФИ-10295072) та невжиття відповідних заходів реагування на його звернення, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, вказаним у заявах по суті, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" № 393/96-ВР від 02 жовтня 1996 року /далі - Закон №393/96-ВР (у відповідній редакції)/.

Частиною першою статті 1 Закону №393/96-ВР встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За визначеннями, наведеними у статті 3 Закону №393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Статтею 5 вказаного Закону встановлені вимоги до звернення, а частинами першою та третьою статті 7 цього Закону передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Оскільки звернення позивача від 22 лютого 2020 року (реєстраційний номер ФИ-10295072) відповідає вимогам статті 5 Закону України "Про звернення громадян", то в силу положень статті 7 цього Закону мало бути розглянуто у встановленому законом порядку.

Так, питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано статтею статті 15 Закону України "Про звернення громадян", відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

З такого правового регулювання слідує, що розгляд звернення осіб з інвалідністю внаслідок війни здійснюється першим керівником відповідного державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації особисто та відповідь за результатами розгляду в обов`язковому порядку надається за підписом такого керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Також відповідно до пунктів 1 та 3 розділу І Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15 листопада 2017 року №930, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 грудня 2017 року за №1493/31361 (далі Порядок №930), цей Порядок установлює єдиний для апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, територіальних органів поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, їх територіальних (відокремлених) підрозділів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції), порядок приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації проведення особистого прийому громадян і ведення діловодства за зверненнями громадян. Дія цього Порядку не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, установлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Кодексом адміністративного судочинства України, Законами України "Про доступ до судових рішень", "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження".

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №930 звернення громадян, що надійшли до органів (підрозділів) поліції з використанням засобів поштового зв`язку, мережі Інтернет, електронного зв`язку (електронні звернення), через контактні центри державної установи "Урядовий контактний центр" та телефонну "гарячу лінію" Національної поліції України, приймаються, попередньо розглядаються та централізовано реєструються службою діловодства органу (підрозділу) поліції в день їх надходження, а ті, що надійшли в неробочий день і час, - наступного після нього робочого дня в журналі реєстрації звернень громадян (додаток 1) або на реєстраційно-контрольних картках (далі РКК) (додаток 2), придатних для обробки персональними комп`ютерами.

Відповідно до пунктами 3, 5, 6, 12 та 13 розділу IV Порядку №930 рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник органу або підрозділу поліції або його заступники встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляють особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на вихідний, святковий день, останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

За результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику. Керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів з метою об`єктивного, усебічного та повного розгляду звернення. До звернень, які не потребують проведення перевірки, довідки не складаються.

Відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.

Пунктом 14 розділу IV Порядку №930 встановлено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України "Про звернення громадян" і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.

Судовим розглядом встановлено, що згідно з посвідченнями серії МВ №021694 від 19 червня 2015 року та серії АА №003304 від 29 березня 2019 року /а.с.12-12б, 55-56/ ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій та ветеранів Національної поліції, а згідно з посвідченням інваліда війни серії НОМЕР_3 від 01 вересня 2017 року /а.с. 12/ ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни .

Таким чином, розгляд звернення ОСОБА_1 від 22 лютого 2020 року №ФИ-10295072, як особи з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до положень статті 15 Закону України "Про звернення громадян" повинен був здійснюватися першим керівником Національної поліції України особисто та відповідь за результатами такого розгляду повинна була надаватися за підписом цього керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Натомість, в порушення приписів вказаної норми закону, звернення ОСОБА_1 від 22 лютого 2020 року №ФИ-10295072 розглянуто та відповідь на нього підписана начальником Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України Хоменко Оксаною.

Доказів покладення на начальника Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України Хоменко Оксану повноважень щодо виконання обов`язків Голови Національної поліції України на час розгляду звернення позивача від 22 лютого 2020 року №ФИ-10295072 матеріали справи не містять.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновків, що звернення позивача від 22 лютого 2020 року №ФИ-10295072 не розглянуто у встановленому законом порядку та у спірних правовідносинах мала місце не бездіяльність відповідача, як зазначає позивач, а були вчинені дії щодо неналежного розгляду звернення від від 22 лютого 2020 року №ФИ-10295072.

У зв`язку з викладеним та враховуючи положення частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Національної поліції України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 22 лютого 2020 року №ФИ-10295072 та надання відповіді на вказане звернення листом Департаментом кадрового забезпечення Національної поліції України вих.№1344/12/1/3/03-2020 від 03 березня 2020 року за підписом начальника Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України Хоменко Оксани, а не керівника Національної поліції України Клименка І.В.

Беручи до уваги норму частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд погоджується із правильністю обраного позивачем способу захисту порушеного права у спірних правовідносинах та вважає за можливе зобов`язати відповідача повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 22 лютого 2020 року №ФИ-10295072 з урахуванням висновків суду.

Отже, позовні вимоги у відповідних частинах підлягають задоволенню.

Відповідно до пунктів 1, 3 та 5 Положення про медаль "Захиснику Вітчизни", затвердженого Указом Президента України від 30 січня 2015 року № 41/2015, Медаллю "Захиснику Вітчизни" нагороджуються ветерани війни, особи, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи, які брали участь у визволенні України від фашистських загарбників, та інші громадяни України за виявлені у захисті державних інтересів особисті мужність і відвагу, зміцнення обороноздатності та безпеки України.

Нагородження медаллю "Захиснику Вітчизни" провадиться указом Президента України.

Представлення до нагородження медаллю "Захиснику Вітчизни" та вручення цієї медалі провадиться відповідно до Порядку представлення до нагородження та вручення державних нагород України, затвердженого Указом Президента України від 19 лютого 2003 року №138.

Згідно із пунктами 1-3 та 8 Порядку представлення до нагородження та вручення державних нагород України, затвердженого Указом Президента України від 19 лютого 2003 року №138/2003, цей Порядок установлює загальні правила представлення до нагородження та вручення державних нагород України.

Подання про відзначення державними нагородами вносять Президентові України Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, Вищий господарський суд України, Генеральна прокуратура України, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, Комісія державних нагород та геральдики при Президентові України, а також Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, Представництво Президента України в Автономній Республіці Крим, які вносять спільне подання.

Висунення кандидатур до відзначення державними нагородами здійснюється гласно за місцем роботи осіб, яких представляють до нагородження, у трудових колективах підприємств, установ, організацій незалежно від типу та форми власності. Клопотання про відзначення державною нагородою порушується перед відповідним органом чи організацією вищого рівня.

Органи, яким надано право вносити подання про відзначення державними нагородами, надсилають на ім`я Президента України подання і нагородний лист установленого зразка, затверджений Комісією державних нагород та геральдики при Президентові України. У нагородному листі зазначаються конкретні заслуги особи, що стали підставою для порушення клопотання про відзначення її державною нагородою, та проставляється печатка підприємства, установи, організації за місцем роботи особи.

З аналізу наведених норм слідує, що Національна поліція України, яка відповідно до статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" є центральним органом виконавчої влади, вправі вносити Президентові України подання про відзначення державними нагородами на підставі відповідного клопотання про відзначення державною нагородою, поданого органом за місцем роботи особи, яка представлена до нагородження.

З огляду на те, що у цій справі суд дійшов висновків щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 22 лютого 2020 року №ФИ-10295072 та щодо необхідності зобов`язати відповідача повторно розглянути це звернення, вимоги позивача в частині зобов`язання Національної поліції України ініціювати представлення ОСОБА_1 як учасника бойових дій, інваліда війни, ветерана Національної поліції України до нагородження медаллю "Захиснику Вітчизни" відповідно до Порядку представлення до нагородження та вручення державних нагород України, затвердженого Указом Президента України №138 від 19 лютого 2003 року, а також в частині визнання протиправною бездіяльності Національної поліції України щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинам, викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 22 лютого 2020 року № ФИ-10295072, та щодо неперенаправлення такого звернення за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень якого входить вирішення викладених у зверненні питань, задоволенню не підлягають з огляду на їх передчасність.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписом вказаної норми покладення такого зобов`язання на суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що після набрання рішенням суду законної сили відповідач буде ухилятися від вчинення дій на виконання цього судового рішення.

Підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України відсутні, оскільки позивач є інвалідом ІІ групи та витрат по сплаті судового збору не поніс.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 238, 241-246, 255, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м.Київ, 01601, ідентифікаційний код 40108578) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м.Київ, 01601, ідентифікаційний код 40108578) щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 22 лютого 2020 року №ФИ-10295072 та надання відповіді на це звернення листом вих.№1344/12/1/3/03-2020 від 03 березня 2020 року не за підписом керівника Національної поліції України Клименко І.В.

Зобов`язати Національну поліцію України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м.Київ, 01601, ідентифікаційний код 40108578) повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 22 лютого 2020 року №ФИ-10295072 з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк