Справа № 120/1501/20-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 липня 2020 р. Справа № 120/1501/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що винесенні постанови про накладення адміністративно-господарських штрафів № № 151952, 151951 від 10.03.2020 року є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки позивач є власником лише загального напівпричепа н/пр.- бортового тентованого у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а власником транспортного засобу є інша особа, тому позивач наполягає, що оскільки він не є власником автотранспорту та не здійснював перевозу вантажу, тому не може нести відповідальність за дії іншої особи.

Представником відповідача надано відзив на адміністративний позов, яким позов не визнає та вважає його безпідставним з підстав того, що у пункті габаритно-вагового контролю посадовими особами проведено контроль транспортного засобу, під час перевірки виявлено факт перевезення вантажу із перевищення вагових обмежень та під час зважування транспортного засобу встановлено фактичне навантаження на строєну вісь 23,85 т. при допустимих 22 т. з підстав чого винесенні оскаржувані позивачем постанови.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив, що згідно із свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 від 24.10.2019 року власником транспортного засобу - автомобіля DAF за реєстраційним номером НОМЕР_1 спеціалізованого сідлового тягача є ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.04.2018 року власником загального напівпричепа н/пр.- бортового тентованого WKOSN 96 марки KOGEL зареєстрований ОСОБА_1 .

24.01.2020 року у пункті габаритно-вагового контролю на а/д Одеса-М-05 450+500м посадовими особами Одеського управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF реєстраційний номер НОМЕР_3 та причепу марки KOGEL реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_3 відповідно до товарно-транспортної накладної від 27.01.2020 року № 0018 здійснює перевезення зі сторони ТОВ "Трейдагрохімцентр" на автомобілі DAF НОМЕР_1 з причепом марки KOGEL НОМЕР_4 здійснював перевезення вантажу - гранульованого мінерального добрива нітрату аммонію, на замовлення ТОВ "Баланс Агро Центр" з пункту навантаження АМПУ порту Південний м. Южне, Одеської області до м. Немирів, Вінницької області.

За результатами перевірки складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 21.01.2020 року № 205120, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу від 24.01.2020 року № 039584 та розрахунок плати за проїзд великовагових транспортних засобів на загальну суму 169,60 євро.

Також результати перевірки оформлені актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксовано порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

На адресу позивача, як власника напівпричепа тентованого направлено повідомлення для участі в розгляді справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт.

За результатами розгляду якого начальником управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області прийняті постанови № 151951, 151952 від 10.03.2020 року про застосування адміністративно-господарських штрафів на позивача.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначає Закон України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з приписами ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з п. 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26, 27 Порядку № 1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу спірними постановами слугував висновок відповідача щодо надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, на підставі ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме, встановлено фактичне навантаження на строєну вісь - 23,85 т при допустимих 22 т.

З цього приводу, слід зазначити, що відповідно приписів ч. 4 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно приписів абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як слідує з наявних у матеріалах справи доказів, належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та належним ОСОБА_1 причепом марки KOGEL, реєстраційний номер НОМЕР_4 , здійснювалось перевезення вантажу автомобільним перевізником ТОВ "Трейдагрохімцентр" під керуванням водія ОСОБА_3 , відповідно до товарно-транспортної накладної від 27.01.2020 року № 0018, на замовлення ТОВ "Баланс Агро Центр" з пункту навантаження АМПУ порту Південний м. Южне, Одеської області до м. Немирів, Вінницької області.

Вказане не спростовано відповідачем під час розгляду справи.

Тобто, із зазначеного слідує, що в спірному випадку позивач ОСОБА_1 не являється власником вантажного автомобіля та не є автомобільним перевізником, до якого за приписами абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовується відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт у вигляді адміністративно-господарського штрафу.

Суд зауважує, що доказів, які б спростовували правильність оформлення товарно-транспортної накладної від 24.01.2020 року № 0018 чи підтверджували б її юридичну дефектність матеріали даної справи не містять, як не містять і обґрунтованих доводів відповідача щодо підстав застосування спірними постановами адміністративно-господарського штрафу саме до власника напівпричепа загального н/пр-бортового-тентованого, а не до автомобільного перевізника, зазначеного в товарно-транспортній накладній.

Крім того, у законодавстві розшифровано терміни "автомобільний транспортний засіб".

Так, відповідно до п. 1.5 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

Водночас, за змістом ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій.

Відповідно до норм чинного законодавства встановлено, що автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів, а напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Враховуючи, що перевезення вантажів здійснюється власником вантажного автомобіля або перевізником та зважаючи на те, що ОСОБА_1 у спірному випадку не виступав в якості власника автомобіля вантажного чи автомобільного перевізника, оскільки зворотнє відповідачем не доведено, суд доходить висновку про недопущення позивачем порушення, відповідальність за яке встановлена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В спірному випадку управління, як суб`єкт владних повноважень, не довело правомірності своїх рішень, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів від 10.03.2020 року № № 151951, 151952 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.номер НОМЕР_6 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, ) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області № 151951 та № 151952 від 10.03.2020 року.

Скасувати постанови про застосування адміністративного-господарських штрафів № 151951, 151952 від 10.03.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.номер НОМЕР_6 ) судові витрати у розмірі 1681,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович