Справа № 520/4251/2020
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

01 липня 2020 р. справа №520/4251/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар`єнко Л.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

- скасувати рішення №119 Головного управління ДФС у Харківській області від 01.04.2019 про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- зобов`язати Головне правління ДПС у Харківській області поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в Реєстрі платників єдиного податку шляхом виключення запису про анулювання її реєстрації платника єдиного податку.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач здійснює підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування обліку та звітності. Також представник позивача зазначив, що наприкінці лютого 2020 року позивач у ході телефонної розмови дізнався, що з 31.03.2019 року реєстрація платника єдиного податку анульована. Рішення №119 від 01.04.2019 року про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку позивач отримав 16.02.2020 року. Позивач не погоджується з вказаним рішенням, оскільки відсутня будь - яка заборгованість з ЄСВ протягом всього перебування позивача на обліку.

Від представника відповідача - Красникова В.А., через канцелярію суду, надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачам надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачам, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 установлено з 12.03.2020 до 24.04.2020 на усій території України карантин.

На засіданні Кабінету Міністрів України 04 травня 2020 року карантин продовжено до 22 травня 2020 року.

На засіданні Кабінету Міністрів України 20 травня 2020 року карантин продовжено до 22 червня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 року №500 карантин продовжено до 31 липня 2020 року.

Відповідно до положень пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114,122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на податковому обліку як платник податків, здійснює підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування обліку та звітності (3 групи).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем була проведена документальна (камеральна) перевірка платника єдиного податку з питань правомірності перебування на спрощеній системі оподаткування за період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 рік, та складений акт №213/20-40-53-06-08/34385054 від 01.04.2019 року.

Висновками вищезазначеного акту встановлено порушення умов перебування на спрощеній системі оподаткування в частині порушення приписів абз. 8 п.п.298.2.3 п.298.2 ст. 298 та п.299.10 ст.299 ПК України - не здійснення платником податків переходу на сплату інших податків і зборів у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Згідно даних інформаційного ресурсу ДФС України "Податковий блок" - в інтегрованій картці платника податків значився податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів 4-го 2018 року та 1-го кварталу 2019 року.

Рішенням від 01.04.2019 року №119 відповідно до приписів п.п.3 п.299.10 ст.299 ПК України ФОП ОСОБА_1 виключено з Реєстру платників єдиного податку з 01 квітня 2019 року.

Вищезазначене рішення отримано представником позивача - Васильєвим Є.О. 16.03.2020 року.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження направлення на адресу позивача вказаного акту про результати перевірки платника єдиного податку та виявлені порушення щодо перебування на спрощеній системі оподаткування №213/20-40-53-06-08/34385054 від 01.04.2019 року та рішення від 01.04.2019 року №119.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на те, що наявні підстави вважати, що позивач дізнався про порушення своїх прав з моменту отримання рішення від 01.04.2019 року №119, тобто 16.03.2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду 31.03.2020 року, відповідно до штампу поштового відділення на конверті, в якому позовну заяву з додатками надіслано до суду.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду без пропуску строку на звернення до суду, визначеного положенням ст. 122 КАС України.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення від 01.04.2019 року №119, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 291.2 ст. 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно ч. 3 п. 291.4 ст. 291 ПК України, до третьої групи платників єдиного податку належать фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.

Відповідно до п.293.1 ст. 293 ПК України, ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Згідно п. 293.3 ст. 293 ПК України, відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі: 1) 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом; 2) 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Суд зазначає, що, оскільки ФОП ОСОБА_1 не був платником податку на додану вартість, відповідно, сплачував єдиний податок у розмірі 5 відсотків доходу.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом 2018 року позивачем були подані наступні декларації: податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 3 квартали 2018 року подана 05.11.2018 року; податкова декларація - уточнююча 3 квартали 2018 року, подана 20.01.2020 року; за рік 2018 року подана 11.02.2019 року; податкова декларація уточнююча за рік 2018 року подана 16.01.2020 року; податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 1 квартал 2019 року подана 10.05.2019 року, за півріччя 2019 року - подана 09.08.2019 року; за 9 місяців 2019 року - подана 11.11.2019 року; за 2019 рік подана 10.02.2020 року.

Також суд зазначає, що строки сплати єдиного податку на третій групі у 2018 році: за І квартал - до 20 травня 2018 року, за II квартал - до 19 серпня 2018 року, за III квартал - до 19 листопада 2018 , за IV квартал - 20 лютого 2019 року.

Як вбачається зі змісту акту перевірки та письмового відзиву відповідача у ФОП ОСОБА_1 мається податковий борг, який виник внаслідок несплати узгоджених податкових зобов`язань по єдиному податку з фізичних осіб станом на 01.10.2018 рік у сумі 335,00 грн., станом на 01.02.2019 рік у сумі 670,00 грн., станом на 01.03.2019 рік у сумі - 1005,00 грн., тобто протягом двох послідовних кварталів.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Суд зауважує, що узгодженою сумою грошового зобов`язання також стає у випадку закінчення процедури адміністративного оскарження, а також у випадку набрання законної сили рішенням суду за позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу (п. 56.17 ст. 56 ПК України).

В ході судового розгляду відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що податковим органом приймались рішення щодо донарахування зобов`язань зі сплати податків стосовно ФОП ОСОБА_1 .

Як вбачається із наданих податкових декларацій позивача - у деклараціях за півріччя, 9 місяців та 2018 рік, а саме при заповненні розділу 5 Податкової декларації платника єдиного податку, значення рядків 13 та 14 були сплутані між собою і позивач не вказала в рядку 13 суму нараховану за попередній звітній період.

Таким чином, починаючи з податкової декларації за 1 півріччя 2018 року і далі до кінця 2018 року у позивача після кожної поданої декларації збільшувався податковий борг на 335 грн. за кожний період, і тільки у 2020 році позивач подала уточнюючі декларації, із вірно заповненим рядком 13.

З аналізу наданих позивачем декларацій за вказані періоди, видно, що у рядку 08 кожної з них, загальна сума доходу за звітний (податковий період) є незмінною, та становить 6700 гривень. Цей дохід був отриманий позивачем у першому кварталі 2018 року, що підтверджується випискою за особовим рахунком НОМЕР_2 з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року.

Із вказаної виписки вбачається, що 08.02.2018 року позивач сплатила єдиний податок у розмірі 335 гривень за отриманий дохід 6700 грн. Як вбачається з банківської виписки по рахунку позивач доходу за 2018 рік не мав, оскільки, які зазначає представник позивача - Заїка О.О. перебувала в декретній відпустці та господарської діяльності не здійснювала. Таким чином, позивач в повній мірі та своєчасно сплатила єдиний податок за 1 квартал 2018 рік.

Згідно п.295.3 ст.295 ПК України - платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Суд зазначає, що визначена у вказаних податкових деклараціях сума зобов`язань єдиного податку позивачем сплачені у відповідні строки, але через помилку при заповненні податкової звітності, саме рядку 13 пункт 5 декларації, позивачу автоматично нараховувались зобов`язання за кожний квартал, починаючи з 4го кварталу 2018 року.

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що за позивачем у спірний період був наявний податковий борг, отже, оскаржуване рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати рішення №119 Головного управління ДФС у Харківській області від 01.04.2019 про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне правління ДПС у Харківській області поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в Реєстрі платників єдиного податку шляхом виключення запису про анулювання її реєстрації платника єдиного податку.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (, вул.Пушкінська, 46, м.Харків, 61057) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у розмірі 4204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, з урахуванням ч.3 Розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мар`єнко Л.М.