Справа № 753/5052/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 753/5052/19
УХВАЛА

30 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Горяйнова А.М.,

Губської Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача - адвоката Седун Дарини Володимировни про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про:

- визнання незаконним та скасування розпорядження Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення виплати пенсії позивачу з 02 листопада 2017 року;

- зобов`язання відповідача поновити позивачу виплату пенсії по інвалідності у визначеному законодавством розмірі - виплати пенсій по ІІ групі інвалідності;

- зобов`язання відповідача виплатити позивачу різницю між призначеною та фактично виплаченою пенсією, починаючи з 02 листопада 2017 року по дату поновлення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 02 листопада 2017 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 у визначеному законодавством розмірі, з 13 грудня 2018 року. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

21 травня 2020 року на адресу суду надійшла заява представника позивача (апелянта) - адвоката Седун Д.В. про ухвалення додаткового рішення. У вказані заяві представник позивача (апелянта) просить ухвалити додаткове судове рішення у справі № 753/5052/19, якким стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на користь ОСОБА_1 витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

Відповідні вимоги заявника обґрунтовані тим, що судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови від 28 лютого 2020 року не було вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст. 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З огляду на зазначене та враховуючи, що судове рішення було ухвалено у порядку письмового провадження, розгляд даної заяви також здійснюється у порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, а саме витрат апелянта по сплаті судового збору у суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з приписами статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ч. 1 ст. 143 КАС України регламентовано, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Згідно з приписами ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вказана правова норма узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 143 КАС України, якою визначено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 143 КАС України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Разом з цим, ч. 5 вказаної норми визначено, що у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

При цьому, колегія суддів зауважує, що у відповідності до змісту вказаної статті (252), додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі, у тому числі щодо розподілу судових витрат понесених позивачем (апелянтом) на сплату судового збору.

Як встановлено судом, вбачається з матеріалів справи та визнається заявником, станом на час прийняття апеляційним судом рішення у даній справі, позивачем (його представником) жодних заяв або клопотань про розподіл судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу до суду подано не було. Відповідно не було надано до суду і жодних доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу або протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Так само позивачем (його представником) не було подано до суду заяви про неможливість надати суду докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі (або до вирішення справи судом апеляційної інстанції) з поважних причин.

Отже, колегією суддів встановлено, що станом на час прийняття Шостим апеляційним адміністративним судом постанови у даній правові підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат (зокрема, витрат на професійну правничу допомогу) були відсутні, оскільки відповідне клопотання позивачем не заявлялось та будь-які докази, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат (зокрема, витрат на професійну правничу допомогу) в матеріалах справи були відсутні.

При цьому, судова колегія не приймає до уваги посилання заявника про те, що відповідне клопотання не було заявлено апелянтом до ухвалення судом апеляційної інстанції рішення у справі, оскільки договором було обумовлено, що клієнт несе витрати у визначеній сумі лише у випадку реального та фактичного отримання коштів від відповідача.

Колегія суддів наголошує, що розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства (ч. 8 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір»). При цьому, приписами КАС України визначено чіткий алгоритм дій учасника справи, якщо останній не має можливості надати суду докази на підтвердження понесення судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу.

Водночас, позивачем (його представником) вказаних норм процесуального законодавства дотримано не було, у тому числі щодо надання відповідної заяви, як то передбачено ч. 7 ст. 139 КАС України.

Також, не приймаються до уваги посилання заявника про те, що докази понесення позивачем судових витрат не були своєчасно подані до суду через їх фактичну відсутність, оскільки, на переконання колегії суддів, станом на час розгляду справи судом апеляційної інстанції позивач не мав можливості надати суду докази щодо здійснення фактичної оплати наданих йому адвокатським бюро послуг. Натомість, позивач (його представник) не був позбавлений можливості подати до суду заяву про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) та інші докази, що підтверджують факт надання позивачу відповідних послуг, детальний опис виконаних робіт та розрахунки сум за надані послуги. Так само, позивач (його представник) не був позбавлений можливості заявити клопотання про вирішення питання щодо судових витрат після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення у зв`язку з неможливістю надати суду докази сплати позивачем послуг отриманої правової допомоги.

Безпідставним є також і посилання заявника на положення ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки єдиним процесуальним законом, що регулює питання розподілу судових витрат у адміністративних справах є КАС України. Разом з цим, судова колегія зауважує, що розгляд справи без проведення судового засідання (у порядку письмового провадження) не позбавляє учасника справи права подати відповідну заяву та докази щодо розподілу судових витрат до ухвалення судом рішення по суті заявлених вимог.

За наведених обставин та враховуючи, що заявником не було дотримано вимог процесуального законодавства щодо звернення до суду із заявою про розподіл судових витрат, зокрема, визначених ч. 7 ст. 139 та ч. 3 ст. 143 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника позивача - адвоката Седун Дарини Володимировни про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу у справі № 753/5092/19 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 139, 243, 252 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача - адвоката Седун Дарини Володимировни про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу у справі № 753/5092/19 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: А.М. Горяйнов

Л.В. Губська