Справа № 340/3399/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2020 року м. Дніпросправа № 340/3399/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання: Новошицька О.О.

за участю: представника позивачів: Сергієнко Тетяни Григорівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 (головуючий суддя Петренко О.С., повний текст складено 24.02.2020)

в адміністративній справі

за позовом 1 ОСОБА_1 ,

за позовом-2: ОСОБА_2 ,

за позовом 3: ОСОБА_3 ,

за позовом- 4: ОСОБА_4

до відповідача: Бобринецької міської ради,

третя особа: Селянське (фермерське) господарство ОСОБА_5 про визнання протиправною бездіяльність, -

ВСТАНОВИВ:

Зазначені позивачі звернулися 27.12.2019 року до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просили:

- визнати протиправною бездіяльність Бобринецької міської ради щодо не розгляду у встановлені законом строки та ненадання відповіді (не прийняття рішення) на заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 11 червня 2019 р.;

- зобов`язати Бобринецьку міську раду розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 11 червня 2019 р. та прийняти рішення за результатами їх розгляду не пізніше 30 днів з дати ухвалення судового рішення у вказаній справі.

Позов обґрунтовано тим, що позивачі звернулися до відповідача з заявами про передачу їм у приватну власність земельної ділянки, в межах передбаченого законом розміру паю, в порядку приватизації земель, що належать Селянському (фермерському) господарству ОСОБА_5 (шляхом її поділу). Однак, у встановлений законодавством термін, відповіді на їх звернення не надійшло, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача та стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, обґрунтовано тим, що в даному випадку позивачами обрано невірний спосіб захисту права, оскільки вони не позбавлені права звернутися до суду з позовом про визнання протиправним рішення щодо порушення своїх прав та законних інтересів в разі їх порушення. Вказано на те, що особа, право якої порушено, може скористатися не будь яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні правовідносини. Однак, як зазначено судом першої інстанції, позовні вимоги, з якими звернулися позивачі до відповідача щодо не розгляду їх заяв відповідно до положень Закону України "Про звернення громадян" - не є належним способом захисту прав, передбаченого чинним законодавством, як спосіб захисту прав. Невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні пред`явлених особою вимог. В ході розгляду справи не знайшов підтвердження факт про наявність звернень позивачів до відповідача 11.06.2019 року, тому суд не знайшов підтвердження бездіяльності відповідача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що позивачі звернулись з зобов`язальними вимогами щодо обов`язку відповідача розглянути заяви та прийняти відносно них рішення, які в подальшому можливо було б оскаржити. Зазначає, що аналіз документів, свідчить про те, що позивачі звернулися 11.06.2019 року до відповідача з заявами про передачу їм у приватну власність земельної ділянки, в межах передбаченого законом розміру паю, в порядку приватизації земель, що належать Селянському (фермерському) господарству ОСОБА_5 (шляхом її поділу), однак, відповідач не розглянув зазначені заяви.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити. Надала пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що, відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно Державного акту на право постійного користування землею від 1993 року, виданого Червонодолинською сільською радою, ОСОБА_5 передано у постійне користування земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства, площею 43,7 га, що знаходиться на території Червонодолинською сільською радою, кадастровий номер :02:000:9518 (а.с. 29-30).

Позивачі є членами Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_5 та зазначають, що 11.06.2019 року звернулися до відповідача з заявами про передачу їм у приватну власність зазначеної земельної ділянки, в межах передбаченого законом розміру паю, в порядку приватизації земель, що належать Селянському (фермерському) господарству ОСОБА_5 (шляхом її поділу).

Однак, відповідачем звернення позивачів не розглянуто.

Позивачі вважають такі дії відповідача протиправними та просять зобов`язати відповідача розглянути заяви, що були поданім 11.06.2019 року та прийняти рішення за результатами розгляду заяв не пізніше 30 днів з дати ухвалення судового рішення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Земельного кодексу України, норми Закону України "Про звернення громадян" №393/96-ВР від 02.10.1996 року, Закону України "Про фермерське господарство", норми Постанови КМУ від 14 квітня 1997 р. № 348, якою затверджено Інструкцію з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача (як суб`єкта владних повноважень) чітко визначені Конституцією та законами України.

Предмет даного спору торкається питання правомірності бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяв позивачів про передачу їм у приватну власність зазначеної земельної ділянки, в межах передбаченого законом розміру паю, в порядку приватизації земель, що належать Селянському (фермерському) господарству ОСОБА_5 (шляхом її поділу).

При цьому, важливим питанням у даному спорі є питання, чи дійсно були подані зазначені заяви позивачами 11.06.2019 року відповідачу?

Так, позивачі наполягають на тому, що такі заяви були подані 11.06.2019 року, тому відповідач допустив протиправну бездіяльність не розглянувши їх.

При цьому, відповідач зазначає, що такі заяві не були подані, тому вістуні підстави для висновку про протиправну бездіяльність відповідача.

Встановлюючи істину у справі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити докази, що містяться у даній справі, які можуть підтвердити або спростувати позиції сторін.

Зокрема, матеріали справи не містять належних доказів, що підтверджують звернення позивачів до відповідача 11.06.2019 року з заявами про передачу їм у приватну власність зазначеної земельної ділянки, в межах передбаченого законом розміру паю, в порядку приватизації земель, що належать Селянському (фермерському) господарству ОСОБА_5 (шляхом її поділу).

Позивач ( ОСОБА_1 ) в апеляційній скарзі зазначає, що в листі від 23.10.2019 року №Х-1490, який адресований ОСОБА_1 як члену та голові Селянського (фермерського) господарству ОСОБА_5 , останнє речення даного листа містить вказівку на те, що «розгляд вашої заяви буде включено до поряду денного та розглянуто на черговому засіданні сесії міської ради». Вважає, що зазначене підвереджує, що заяви були подані.

Колегія судів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в силу ст. 72 КАС України, доказами в адміністративній справі є будь-які дані, а підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин/фактів що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

При цьому, частиною 2 ст. 74 КАС України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Зазначаючи про порушення своїх прав, позивач/позивачі посилаються на норми Закону України "Про звернення громадян" №393/96-ВР від 02.10.1996 року.

В силу ст. 13 Закону України "Про звернення громадян" - діловодство щодо звернень громадян ведеться в порядку, який встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 14 квітня 1997 р. № 348 затверджено Інструкцію з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації (Інструкція №348).

Згідно пункту 2 Інструкції №348, усі пропозиції, заяви і скарги, що надійшли, повинні прийматися та централізовано реєструватися у день їх надходження, а ті, що надійшли у неробочий день та час, - наступного після нього робочого дня на реєстраційно-контрольних картках, придатних для оброблення персональними комп`ютерами (додаток № 1), або в журналах (додаток № 2). Конверти (вирізки з них) зберігаються разом з пропозицією, заявою, скаргою. Облік особистого прийому громадян ведеться на картках, у журналах (додаток № 3) або за допомогою електронно-обчислювальної техніки. За відсутності в організації системи електронного документообігу письмове звернення, отримане за допомогою Інтернету, засобів електронного зв`язку (електронне звернення), перед реєстрацією роздруковується на папері.

Отже, в силу зазначеного Закону та Інструкції, підтвердженням надходження заяви є її реєстрація у відповідному журналі.

Натомість, докази такої реєстрації відсутні.

При цьому, лист від 23.10.2019 року №Х-1490 на який посилається позивач, зокрема, на останнє речення даного листа що містить вказівку «розгляд вашої заяви буде включено до поряду денного та розглянуто на черговому засіданні сесії міської ради» - не може бути доказом прийняття відповідачем заяви, оскільки в силу закону таким доказом є реєстрація заяви/заяв у відповідному журналі. Водночас з вказаного листа не зворушіло, яке саме заява буде розглянута.

Будь-які докази у справі, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням (ст. 90 КАС України).

Надаючи оцінку зазначеним доказам, аргументам, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт, що позивачами дотримано порядку звернення, передбаченого Законом України "Про звернення громадян", оскільки відсутні докази звернення позивачів до відповідача з заявами від 11.06.2019.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що 11.10.2019 р. голова Селянського (фермерського) господарства "Харчевного С.О." подано до відповідача Заяву про надання інформації, в якій зазначалося прохання надати інформацію з наступних питань (а.с. 18):

- чи виносилося на розгляд сесії Бобринецької міської ради питання виділення ОСОБА_1 та іншими членам фермерського господарства « ОСОБА_5 для ведення фермерського господарства земельних ділянок в розмірі 8,74га із земель фермерського господарства " ОСОБА_5 "?

- чи було прийнято відповідне рішення сесією Бобринецької міської ради про надання дозволу на розпаювання земель між членами фермерського господарства " ОСОБА_5 " для ведення фермерського господарства земельних ділянок в розмірі 8,74г із земель фермерського господарства " ОСОБА_5 ".

Матеріали справи містять лист від 23.10.2019р. №Х-1490, згідно якого міський голова В. Сніжко надав відповідь на запит від 11.10.2019 р. ОСОБА_1 , в якому зазначено, що: «відповідно до ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та земельного кодексу України питання щодо надання дозволу на розпаюванн6я земельної ділянки для ведення фермерського господарства " ОСОБА_5 " вирішується сесією міської ради. Розгляд вашої заяви буде включено до порядку денного та розглянуто на черговому засіданні сесії міської ради» (а.с.27).

Водночас, вказана відповідь не підтверджує безпосереднє звернення позивачів до відповідача з заявами від 11.06.2019.

Позивачі в позові зазначили, що не зважаючи на неодноразові сесії, які проводились Бобринецькою міською радою у 2019 році, питання щодо передачі їм земель у приватну власність з земель фермерського господарства не було розглянуто та, відповідно, не прийнято жодного рішення, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

При цьому, порушення своїх прав позивачі в позові обґрунтовують приписами Закону України "Про звернення громадян".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі Закон) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частинами 1, 3 статті 3 Закону встановлено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до частин 4-7 статті 5 Закону звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Оскільки матеріал справи не містять підтверджень приймання Бобринецькою міською радою заяв, які датовані 11.06.2019 року (на заявах також відсутні відмітки про їх прийняття) то колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт подачі позивачами таких заяв від 11.06.2019 року до відповідача - не підтверджений (а.с.13-17).

Водночас, журнал реєстрації звернень громадян щодо земельних відносин (028), (який також досліджено судом першої інстанції) також не містить відомості про надходження заяв від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 88-94).

Отже, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт, що позивачами дотримано порядку звернення до відповідача у порядку визначеному положеннями Закону України "Про звернення громадян". Належних доказів, які б підтверджували факт звернення 11 червня 2019 року до відповідача з заявами, матеріали справи не містять.

В силу вимог частини 1 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Слід зазначити, що дії суб`єкта владних повноважень це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб.

Натомість, бездіяльність суб`єкта владних повноважень це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Оскільки в судовому засідання не знайшов підтвердження факт наявності звернень позивачів до відповідача, які датовані 11 червня 2019 року, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Бобринецькою міською радою не допущено протиправної бездіяльності та порушень ст. 20 Закону України "Про звернення громадян".

Також, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги такі обставини справи.

14.06.2019 року від ОСОБА_5 , який є засновником СФГ " ОСОБА_5 " до Бобринецької міської ради надійшла заява про те, що останній дає згоду на розпаювання (передачу у приватну власність) земельної ділянки, загальної площі 43,7000 га, кадастровий номер :02:000:9518, переданої для ведення фермерського господарства, розташованої на території колишньої Червонодолинської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, яка знаходиться в його користуванні на підставі державного акту на право постійного користування від 1993 р. (серія Б НОМЕР_1 051198) для розподілу між членами фермерського господарства ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (а.с. 28).

Листом від 27.06.2019 року Бобринецька міська рада повідомила заявнику, що розгляд його заяви буде включено до порядку денного та розглянуто на черговому засіданні сесії (а.с. 85).

10.09.2019 року, відповідно до протоколу №45 постійної депутатської комісії з питань депутатської діяльності, земельних відносин, житлово комунального господарства та законності, розглянуто заяву ОСОБА_5 від 14.06.2019 року про надання дозволу на розпаювання земель між членами ФГ, у розмірі середньої земельної частки (паю) з подальшим відведенням земель у власність членам ФГ для ведення фермерського господарства, площею 43,7000 га, кадастровий номер :02:000:9518.

За результатами розгляду даного звернення, комісією вирішено відмовити, в зв`язку зі смертю землекористувача (а.с. 86-87).

В зв`язку з прийнятим комісією рішенням, вирішено на 52 позачергову сесію винести на обговорення проект рішення про відмову у наданні дозволу на розпаювання земель між членами фермерського господарства, у розмірі середньої земельної частки (паю) з подальшим відведенням земель у власність членам ФГ для ведення фермерського господарства, проведення приватизації земель ФГ " ОСОБА_5 ", площею 43,7000 га на території Бобринецької міської ради (а.с. 104).

За результатами розгляду зазначеного питання та його обговорення сесією Бобринецької міської ради прийнято процедурне рішення Направити проект рішення "Про відмову у наданні дозволу на розпаювання земель між членами фермерського господарства у розмірі середньої частки (паю) з подальшим відведенням земель у власність членам ФГ для ведення фермерського господарства " ОСОБА_5 ", площею 43,7000 га на території Бобринецької міської ради для доопрацювання (а.с. 114-115).

З цього приводу слід зазначити, що частиною 1 ст. 13 Закону України "Про фермерське господарство" визначено, що Члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного Кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

В силу частин 6, 7 ст. 118 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

В даному позові, позивачі звертаючись з позовом до суду, посилалися на положення Закону України "Про звернення громадян", а саме не розгляд їх звернення у встановлений ст.20 Закону України "Про звернення громадян" строк.

Отже, суд першої інстанції не вирішував питань що регулюються статтями 118, 122 Земельного кодексу України, оскільки таких вимог позивачі не ставили.

В силу ч. 2 ст. 9 КАС України суд першої інстанції діяв в межах позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 10.06.2020 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п.2 ч.5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Строки касаційного оскарження, з урахуванням п. 3 Розділу IV «Прикінцеві Положення» КАС України в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020, продовжуються на строк дії карантину.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 10.06.2020.

В повному обсязі постанова виготовлена 19.06.2020.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова