Справа № 483/794/20
Суддя: Куцаров В. І.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 483/794/20
Провадження № 2-а/483/15/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року м.Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого судді Куцарова В.І.,

за участю секретаря судового засідання Шилінскас О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Лененка Ігоря Олеговича, третя особа Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в праві про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з адміністративним позовом до інспектора 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Лененка І.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в праві про адміністративне правопорушення. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 01 лютого 2020 року відповідачем винесено постанову, якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП за порушення п.15.9 Правил дорожнього руху України та застосовано адміністративне стягнення - штраф 255 грн. Посилаючись на те, що постанова відповідача є незаконною, необґрунтованою, просив її визнати протиправною, скасувати, а провадження у справі закрити. Крім того, просив поновити процесуальний строк.

Ухвалою суду від 11 червня 2020 року позивачеві поновлено строк звернення до адміністративного суду та відкрито провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з`явився, надіслав клопотання у якому просив справу розглядати без його участі, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до відповідальності на підставі постанови серії ЕК № 2052079 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у зв`язку з закінченням строків.

Відповідач - інспектор 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Лененко І.О., як суб`єкт владних повноважень, в судове засідання не з`явився, хоч про час судового розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку. Від представника відповідача Палієнко Д.Т. надійшов відзив на позов у якому остання заперечила проти позову, просила відмовити у його задоволенні, розгляд справи провести без участі представника відповідача. У своєму відзиві зазначила, що факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесеною компетентною посадовою особою в межах своїх повноважень, а також письмовим рапортом інспектора патрульної поліції. Аналізуючи рапорт інспектора, водій свою провину не заперечував в ході спілкування з поліцейським, цим самим підтверджував факт того, що він згоден з вчиненим ним правопорушенням. Також позивач поставив власний підпис про отримання копії постанови про накладення адміністративного стягнення, цим самим також підтвердив отримання даної постанови на місці та ознайомлення зі змістом даної постанови та ще раз ознайомився зі змістом статей 268 та 308 КУпАП, статтею 63 Конституції України. Також, поліцейські, виявивши транспортний засіб позивача, який здійснив зупинку із порушенням правил дорожнього руху, повідомили водієві про порушення ним правил та подальше винесення постанови за дане правопорушення. В 9-му пункті постанови ЕАК № 2052079 дійсно не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото- відео- фіксацію, оскільки на момент винесення даної постанови не було фіксації даного порушення правил дорожнього руху.

Крім того, представником відповідача заявлено клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки позовна заява подана без додержання вимог частини 3 ст. 161 КАС, а саме до неї не було додано документу про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно закону.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази по справі за внутрішнім переконанням, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 01 лютого 2020 року інспектором 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Лененком І.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2052079 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно якої водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом LEXUS RX 350 , номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті, чим порушив п.15.9 Правил дорожнього руху та накладено штраф в сумі 255 грн. (а.с. 12).

Позивач з висновками інспектора не погоджується, вказує, що інспектором не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях були ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а оспорювана постанова не містить доказів вчинення правопорушення.

Частина 1 ст. 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

У своїй Постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №357/10134/17 Верховний суд звернув увагу на приписи ст. ч.1 ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд вважає, що доводи сторони відповідача ґрунтуються на оціночних судженнях. Адже, безпосередніх, належних та допустимих доказів (фіксації) правопорушення суду не надано.

Висновок інспектора патрульної поліції про наявність правопорушення на підставі оціночного судження, керуючись при цьому лише візуальним сприйняттям обставин та власним переконанням є недопустим.

Стороною відповідача відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, на підтвердження своїх заперечень не надано суду жодних належних та допустимих доказів наявності в діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та вини позивача в його вчиненні як то: пояснень свідків, показань технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналіз законодавчих норм, заперечення позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення дає підстави дійти висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен був зібрати та належним чином оформити докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення для спростування позиції позивача.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена в ст. 7 КУпАП, є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння.

Оскільки відповідач не виконав своїх процесуальних обов`язків доказування у справі про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, не надав доказів правомірності прийнятого рішення, суд дійшов висновку про необхідність задоволення адміністративного позову.

Положеннями пункту 3 частини 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення

Враховуючи той факт, що у справі відсутні об`єктивні та належні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю в діях позивача складу цього правопорушення.

Щодо заявленого позивачем клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, то воно задоволенню не підлягає, оскільки стаття 38 КУпАП регламентує строки накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що справа про адміністративне правопорушення інспектором розглянута у строки, передбачені ст. 38 КУпАП, то вона не підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків розгляду.

Крім того, представником відповідача заявлено клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки позовна заява подана без додержання вимог частини 3 ст. 161 КАС, а саме до неї не було додано документу про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно закону.

Вирішуючи вказане клопотання, суд дійшов такого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Судом не приймаються до уваги посилання представника відповідача на рішення Верховного суду від березня 2020 року у справі № 543/775/17 щодо сплати позивачем судового збору при зверненні з позовом до суду, оскільки висновки вищевказаної Постанови Великої Палати Верховного України стосуються сплати судового збору за подання апеляційної/касаційної скарги у цій категорії справ

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Лененка Ігоря Олеговича, третя особа Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в праві про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 2052079 від 01 лютого 2020 року винесену інспектором 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Лененком Ігорем Олеговичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255 грн. грн., - скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, - закрити

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий