Справа № 640/20637/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський меблевий комбінат» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві до Приватного акціонерного товариства «Київський меблевий комбінат» про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" про застосування заходів реагування до Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат", у вигляді зупинення експлуатації виробничих приміщень столярної, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що виявлені під час перевірки порушення правил та норм пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не є формальними, а стосуються виключно відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2020 р. адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві задоволено повністю. Застосовано заходи реагування до Приватного акціонерного товариства «Київський меблевий комбінат», код ЄДРПОУ 5516151, розташованого по вул. Кирилівська, 82 в Подільському районі м. Києва, у вигляді зупинення експлуатації виробничих приміщень столярної, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки. Обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення, шляхом накладення печаток на вхідні двері та відімкнення від джерел електроживлення покладено на Головне управління ДСНС України в м. Києві. Контроль за виконанням судового рішення щодо усунення відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покладено на Головне управління ДСНС України у м. Києві.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що звернення апелянта від 20.11.2018 р. за вих. № 85 до позивача (вх. № 7716 від 22.11.2018 р.) із повідомленням про виконання пунктів припису №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 14, 15, 16, 18, 22, 23 та прохання відтермінувати виконання пунктів припису, що залишились не виконаними, так як для їх виконання необхідно буде залучити підрядні організації.

Таким чином, апелянт вважає, що позивач звернувся із позовом у даній справі на підставі передчасного висновку про невиконання апелянтом вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 01.11.2018 р. № 125.

Також апелянт вказує на те, що позивач проігнорував звернення відповідача від 31.01.2020 р. вих. № 2020/01/31-1 про проведення повторної перевірки виробничих приміщень столярної за адресою: м.Київ, вул. Кирилівська, 82 у Подільському районі м.Києва.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Також зазначає, що порушення допущенні та не усунуті відповідачем становлять суспільну небезпеку та створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Після звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування, управлінням було проведено повторну перевірку, за результатами якої складено акт перевірки № 45 від 27.02.2020 р., в якому зафіксовано 17 не усунутих відповідачем порушень.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 17.10.2018 р. ГУ ДСНС у м.Києві проведено планову перевірку щодо додержання ПАТ «Київський меблевий комбінат» вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

За результатами планової перевірки державним інспектором було складено акт № 343 від 26.10.2018 р. та видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки № 125 від 01.11.2018 р.

Зокрема, за результатами перевірки були встановлені наступні порушення:

- р.4 п. 1.6 ППБУ - з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в виробничих приміщеннях та кабінету бухгалтерії не виконані за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

- р.4 п.1.18 ППБУ - у виробничих приміщеннях столярної допускається складування горючих матеріалів ближче 1 метру до електрощитів;

- р.4 п.1.8 ППБУ - у виробничих приміщеннях столярної допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж;

- р.4 п. 1.3 ППБУ - електрообладнання в пожежонебезпечних зонах виробничих приміщеннях столярної не виконано з нормованим ступенем захисту класу зони;

- р.3 п.2.4 ППБУ - отвори в протипожежних перешкодах виробничих приміщеннях столярної, які утворились під час прокладання електричних комунікацій не зашпаровані наглухо негорючим матеріалом, який забезпечує клас вогнестійкості та димогазонепроникнення, що вимагається будівельними нормами для цих перешкод;

- розділ ІV п. 1.12 ППБУ - не надані акти проведення схованих робіт на прокладання електропроводки;

- р.3 п.п. 2.23, 2.37 ППБУ - на підлозі на шляхах евакуації з приміщень актового залу та другого евакуаційного виходу з виробничих приміщень столярної допускається влаштування виступу (порогу);

- р.3 п. 2.7 ППБУ - другий евакуаційний вихід з виробничих приміщень столярної не забезпечений замком, що легко відчиняється з середини;

- р. 3 п. 2.23 ППБУ - ширина просвіті (дверей) другого евакуаційного виходу виробничих приміщень столярної менше 1 (одного) метра;

- р. 3 п. 2.23 ППБУ - висота у просвіті (проходу) на шляхах евакуації виробничих приміщень столярної менше 2-х метрів;

- р.1 п.4, р.2 п. п.1,11 ППБУ - несучі металеві конструкції виробничої будівлі виконані з нормованим класом вогнестійкості для цих конструкцій, не оброблені вогнезахисною суміщу;

- р.3 п. 2.3 ППБУ отвори в протипожежних стінах виробничих приміщеннях столярної та гаражу не обладнані протипожежними дверима з класом вогнестійкості не менше ЕІ30 хвилин;

- р.5 п. 1.2 ППБУ - виробничі, складські приміщення та електроцех не обладнані системою автоматичної пожежної сигналізації з виводом сигналу від приймально-контрольного приладу на пульт централізованого спостереження пожежної охорони;

- р.5 п. 1.2 ППБУ - приміщення, в якому встановлений приймально-контрольний прилад системи автоматичної пожежної сигналізації, не забезпечене аварійним освітленням;

- р. 5 п.2.2 ППБУ - пожежні кран-комплекти в виробничих приміщеннях використовуються для господарських та інших потреб (допускається врізка водяної господарської мережі в "ПК");

- р. 5 п.2.2 ППБУ - не надані підтверджуючи документи щодо технічного обслуговування існуючих пожежних кранів, та перевірка їх на працездатність, шляхом пуску води з реєстрацією результатів у журналі обліку технічного обслуговування;

- р.5 п. 2.2 ППБУ - пожежні кран-комплекти у виробничих приміщеннях не укомплектовані пожежним рукавом однакового з ним діаметру та стволом, а також важелем для полегшення відкривання вентиля, елементи з`єднання пожежного крана, рукавів та ручного пожежного ствола мають бути однотипними;

- р.3 п. 2.9 ППБУ - для приміщень виробничого та складського призначення не визначена категорія щодо вибухопожежної та пожежної безпеки, а також клас зони, які необхідно позначити на вхідних дверях до приміщення, а також у межах зон усередині приміщень та зовні;

- р.1 п.4 ППБУ - в приміщеннях здійснюється господарська діяльність без оформлення декларації відповідності матеріально-технічної бази суб1єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;

- п. 4.6 ПТБ - у процесу утримання захисної споруди у мирний час не забезпечене ведення відповідної документації, яка повинна бути зберігатися у споруді: щорічний акт огляду санепідемстанцією ємностей для питної води;

- п. 4.6 ПТБ - приміщення захисної споруди не обладнані системою автоматичної пожежної сигналізації;

- п.4.6 ПТБ - підходи до захисної споруди не позначені показниками напрямків руху до неї, у темну пору доби вхід у захисну споруду не забезпечено освітленням;

- п. 4.6 ПТБ - не забезпечений (відсутній) доступ до входу (виходу) у захисну споруду зі сторони виробничої (складської) будівлі, що в свою чергу унеможливлює використання захисної споруди за призначенням;

- п.4.6 ПТБ - не забезпечено герметизацію та гідроізоляцію усієї захисної споруди;

- п.4.3 ПТБ - не здійснені лабораторні випробування засобів радіаційного та хімічного захисту, у яких закінчився встановлений термін зберігання.

В зв`язку із тим, що позивач був ознайомлений із вимогами позивача, проте жодних активних дій щодо виконання виданого припису не здійснив, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із даним позовом про застосування заходів реагування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не усунуто всі порушення, виявлені під час перевірки, а з моменту перевірки відповідач, з урахуванням виправлених порушень, не звертався на адресу Головного управління ДСНС із проханням провести повторну перевірку приміщень за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 82 у Подільському районі міста Києва, наявність виявлених порушень відповідачем не спростована. В той же час, суд першої інстанції зауважив, що не наділений повноваженнями надавати оцінку якості та повноті усунутих порушень.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (надалі - Закон № 877-V) визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Частиною4 ст. 4 Закону № 877-V встановлено, що виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Приписами ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Статтею 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Підпунктами 1, 2 п. 3 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052, встановлено, що основними завданнями Державної служби України з надзвичайних ситуацій є: 1) реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; 2) здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Державна служба України з надзвичайних ситуацій відповідно до покладених на неї завдань складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту (підпункт 48 пункту 4 Положення).

Відповідно до п. 7 Положення Державна служба України з надзвичайних ситуацій здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

За змістом ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зокрема є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

З вищенаведеного вбачається, що позивач наділений повноваженнями державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, у тому числі повноваженнями застосування до суб`єктів господарювання певних заходів реагування.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання припису відповідачем складено акти усунення порушень із відповідними фотодоказами, зареєстрована декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, а також укладено договір про проведення випробувань зразків фільтруючих протигазів на придатність для подальшого зберігання.

Судом першої інстанції також зазначено, що з моменту проведення перевірки 26.10.2018 року та до моменту подання позову до суду, відповідач, з урахуванням виправлених порушень, не звертався на адресу Головного управління ДСНС із проханням провести повторну перевірку приміщень за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 82 у Подільському районі міста Києва, наявність виявлених порушень відповідачем не спростована.

Як вбачається з матеріалів справи, до відзиву на апеляційну скаргу було додано акт перевірки від 27.02.2020 р. № 45, складений за результатами позапланового заходу, в якому зафіксовано 17 порушень.

Таким чином, станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, відповідачем не усунуто недоліки в повному обсязі.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про пожежну безпеку» забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ та організацій покладається на їх керівників і уповноважених ними осіб, якщо інше не передбачено відповідним договором.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно із п. 4 Розділу І Правил пожежної безпеки в Україні пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Відповідно до вимог пункту 3.1 Національного класифікатору ДК 019:2010 "Класифікатор надзвичайних ситуацій", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11 жовтня 2010 року № 457 (далі - Класифікатор) "Надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті, спричинене аварією, катастрофою, стихійним лихом чи іншою небезпечною подією, зокрема епідемією, епізоотією, епіфітотією, пожежею, що призвело (може призвести) до виникнення великої кількості постраждалих, загрози життю та здоров`ю людей, їх загибелі, значних матеріальних утрат, а також до неможливості проживання населення на території чи об`єкті, ведення там господарської діяльності".

У розділі 6 Класифікатору зазначені коди надзвичайних ситуацій у наслідок пожеж та вибухів.

Згідно визначення ДСТУ 2272-06 "Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять" небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, утравмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Приписами п. 4 «Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1052 від 16 грудня 2015 року, встановлено, що ДСНС відповідно до покладених на неї завдань зокрема здійснює, разом із центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями прогнозування імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, визначає показники ризику та здійснює районування території України щодо ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Позивач у даній справі є органом, який здійснює прогнозування імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, визначає показники ризику та здійснює районування підвідомчій йому території щодо ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що подальша робота об`єкта відповідача з виявленими порушеннями створює реальну та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людей. Не усунення виявлених перевіркою порушень прямою дією впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки впливає: на безпеку співробітників у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі; на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; на евакуацію людей та їх захисту від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації, тощо.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не спростовано в установленому законом порядку відсутність порушень, які були виявлені в акті перевірки від 26.10.2018 року, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації виробничих приміщень столярної, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 82 у Подільському районі міста Києва, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.

При цьому колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення слід покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський меблевий комбінат» залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О. Костюк

М.І. Кобаль