Справа № 160/8184/19
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2020 року Справа № 160/8184/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняСітайло О.В.
позивач представники відповідача третя особа ОСОБА_1 Соколов Т.А., Ганькова О.В. Литвиненко І.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області Ігнатьєвої Г.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Голова Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Литвиненко І.Ю. про визнання незаконним та скасування висновку та наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дисциплінарної комісії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області Ігнатьєвої Г.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Голова Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Литвиненко І.Ю., в якій просить:
- визнати протиправним висновок про наявність в діях керівника апарату Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська дисциплінарного проступку та підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, що складений дисциплінарною комісією ТУ ДСА України в Дніпропетровській області від 22.10.2018 року;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ТУ ДСА України в Дніпропетровській області від 25.10.2018 року № 127-К про притягнення керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська до дисциплінарної відповідальності.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що у висновку дисциплінарної комісії не зазначено, а ні, які саме посадові обов`язки не виконано, які посадові обов`язки неналежно виконані та не зазначено обставин, за яких вчинено дисциплінарний проступок.
Відтак, підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності відсутні.
А тому, наказ, винесений начальником ТУ ДСА України в Дніпропетровській області від 25.10.2018 року №127-К про притягнення до дисциплінарної відповідальності є незаконним та підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2019 р. позовна заява повернена позивачу у зв`язку із невиконанням вимог суду, у зв`язку з чим позивачем було подано апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.11.2019 р. апеляційну скаргу позивача задоволено, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 160/8184/19 було перерозподілено судді Горбалінському В.В. Ухвалою суду від 21.12.2019 року прийнято до свого провадження справу № 160/8184/19 та відкрито провадження у справі № 160/8184/19 за правилами загального позовного провадження.
15.01.2020 року представником відповідача надано до суду письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ, з урахуванням матеріалів дисциплінарної справи стосовно керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1, її пояснень, акту перевірки всіх нерозглянутих і нерозподілених справ, що перебували у провадженні судді Чулініна Д.Г. від 07.08.2018 року, дійшла висновку про наявність у діях керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу».
28.01.2020 року третьою особою надано до суду письмові пояснення, в яких було підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, всупереч вимогам чинного законодавства, голову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська не було повідомлено про наявність обставин, які могли б слугувати підставою для винесення подання про притягнення керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та не було проінформовано про результати проведеної перевірки, які були підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності.
28.01.2020 року до суду від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову.
04.02.2020 року третьою особою надано до суду письмові пояснення, в яких було підтримано позицію, викладену в позовній заяві та у відповіді на відзив, та зазначено, що в даному випадку особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності керівника апарату місцевого суду, який є державним службовцем, встановлені у Законі України «Про судоустрій та статус суддів», в якому чітко регламентовано процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності керівника апарату місцевого суду, виключно після подання голови місцевого суду.
Ухвалою суду від 19.02.2020 року закрито підготовче засідання у справі та призначено розгляд справи по суті.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та у письмовій відповіді на відзив, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на письмовий відзив, що міститься в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просили відмовити.
Третьою особою в судовому засіданні позовні вимоги підтримано у повному обсязі, надано пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та у письмових поясненнях, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
25.07.2018 року створено комісію наказом начальника ТУ ДСА в Дніпропетровській області № 46-з.
У період з 01.08.2018 року по 07.08.2018 року, означеною комісією проведено перевірку всіх нерозглянутих і нерозподілених справ, що перебували в провадженні судді Чулініна Д.Г.
07.08.2018 року комісією ТУ ДСА в Дніпропетровській області складено акт перевірки всіх нерозглянутих і нерозподілених справ, що перебували у провадженні судді Чулініна Д.Г.
Перевіркою було встановлено наступне.
З 928 справ по 30 справах в обліково-статистичних картках відсутня відмітка про розгляд справи або взагалі відсутня обліково-статистична картка (справи, які надійшли до 2011 року передані на розгляд судді без здійснення перереєстрації), а по 898 справам в обліково-статистичних картках містяться відомості про завершення розгляду справи та прийняття суддею Чулініним Д.Г. остаточного рішення, 69 справ повністю сформовані та мали бути передані до канцелярії, 201 справа підлягає належному оформленню та передачі до канцелярії, як розглянута.
В матеріалах 107 справ містяться чорнетки або не підписані рішення, розписки учасників про отримання остаточного рішення, а в деяких справах наявні квитанції про оплату штрафу призначеного вироком суду, однак судове рішення відсутнє, а відтак вважати ці справи не вирішеними не можливо. Через те, що ці справи є вирішеними, здійснити їх перерозподіл неможливо.
Комісія вважає, що керівником апарату не застосовано вимоги п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, оскільки керівник апарату суду не має правових підстав, а в наданій Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська відповіді, Радою суддів України висловлено лише особисту думку, яка не має правових імперативних наслідків.
За підсумками проведеної перевірки всіх нерозглянутих і нерозподілених справ, що перебували у провадженні судді Чулініна Д.Г. комісією територіального управління зроблено висновки, що стан організації забезпечення діяльності суду не відповідає вимогам Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з 17.12.2013 року №173 та Положенню про автоматизовану систему документообігу суду, затврдженому рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року №30.
Зазначено, що керівником апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 не у повному обсязі виконуються її посадові обов`язки та вимоги чинного законодавства.
Так, відповідно до наказу начальника ТУ ДСА в Дніпропетровській області № 91-к від 13.08.2018 року про ініціювання дисциплінарного стягнення стосовно керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відкрито дисциплінарну справу стосовно керівника апарату суду ОСОБА_1
Листом дисциплінарної комісії від 26.08.2018 року за № 2176/18 позивача було повідомлено про засідання дисциплінарної комісії, яке відбудеться 27.09.2018 року об 11 год. 00 хв. із розгляду дисциплінарної справи, на підставі акту від 07.08.2018 року щодо перевірки всіх нерозглянутих справ, що перебували у провадження судді Чулініна Д.С.
27.09.2018 року відбулось засідання дисциплінарної комісії, під час якого керівник апарату суду ОСОБА_1 надала письмові пояснення.
22.10.2018 року дисциплінарною комісію складено висновок про наявність в діях керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська дисциплінарного проступку та підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, в якому зазначено, що в діях керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська вбачається дисциплінарні проступки визначені пунктами 4 (дії, що шкодять авторитету державної служби), 5 (невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків) частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», та вбачає підстави для притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.
22.10.218 року дисциплінарною комісію винесено подання за № 2/18-пд про накладення дисциплінарного стягнення на керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юнаш Віту Олександрівну.
25.10.2018 року, на підставі подання за № 2/18-пд про притягнення до дисциплінарної відповідальності керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , винесено наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1» за №127-к.
Позивач, не погоджуючись із такими висновками дисциплінарної комісії та оскаржуваним наказом, вважаючи його незаконним та протиправним, звернулась із даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Щодо позовних вимог про визнання протиправним висновку про наявність в діях керівника апарату Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська дисциплінарного проступку та підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, що складений дисциплінарною комісією ТУ ДСА України в Дніпропетровській області від 22.10.2018 року, суд зазначає про таке.
Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пункт 8 частина 1 статті 4 КАС України визначає, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язанням вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Таким чином адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.
Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Твердження, викладені у висновку, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Водночас судження відповідача є особистими думками тільки його посадових осіб, зазначення яких у висновку не суперечить чинному законодавству. Такі твердження висновку можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки.
Отже, обов`язковою умовою звернення особи до суду із вищезазначеними вимогами є порушення рішенням, діями чи бездіяльністю її особистих прав, свобод чи законних інтересів, а також їх невідповідність вимогам чинного законодавства.
Враховуючи викладене, суд вважає, що висновок відповідача про наявність в діях керівника апарату Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська дисциплінарного проступку не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Означений висновок відповідача є носієм доказової інформації про виявлені посадовими особами відповідача порушення вимог чинного законодавства та документом, на підставі якого приймається відповідне рішення. А тому оцінка висновку, в тому числі й оцінка дій посадових осіб відповідача щодо його складання, викладення у ньому результатів перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого висновку.
Щодо визнання протиправним та скасування наказу начальника ТУ ДСА України в Дніпропетровській області від 25.10.2018 року № 127-К про притягнення керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає про таке.
Статтею 64 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.
Згідно з частиною першою статті 65 вказаного Закону, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Перелік дисциплінарних проступків визначено частиною другою статті 65 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII.
Серед переліку дисциплінарних проступків визначено такі, як неналежне виконання посадових обов`язків (п.5), а також вчинення дій, що шкодять авторитету державної служби (п.4).
Статтею 66 цього ж Закону передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.
Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.
За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
Відповідно до частини 1 статті 67 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Згідно з вимогами статті 69 зазначеного Закону, для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).
Дисциплінарною комісією стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», є Комісія.
Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», утворює керівник державної служби у кожному державному органі.
Дисциплінарна комісія діє у складі не менше шести членів. До складу дисциплінарної комісії включаються державні службовці державного органу, представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу, а також можуть включатися представники громадських об`єднань, які мають досвід роботи у сфері державного управління, державної служби або за юридичним фахом.
Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.
За правилами частини першої статті 73 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
Частиною 2 статті 73 вказаного Закону визначено, що дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.
Згідно з частиною третьою зазначеної статті, результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
У відповідності до вимог статті 74 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.
Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.
Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.
Статтею 77 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII визначено, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.
У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.
Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.
Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.
У разі відмови державного службовця від одержання копії наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження такий документ не пізніш як у триденний строк з дня прийняття рішення надсилається державному службовцеві за місцем його проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відтак, суд вказує, що зі змісту положень Закону України «Про державну службу» вбачається, що законодавцем чітко визначені як підстави, так і порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців.
За наведених правил Закону України «Про державну службу» для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія.
Також, вказаними положеннями Закону України «Про державну службу» встановлено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
При цьому, частиною другою статті 73 Закону України «Про державну службу» визначено, які, зокрема, висновки в обов`язковому порядку повинна містити така дисциплінарна справа.
В свою чергу, згідно зазначених вимог Закону України «Про державну службу» дисциплінарна комісія в обов`язковому порядку на відповідному засіданні повинна розглянути сформовано відносно державного службовця дисциплінарну справу (з усіма її складовими) та лише після такого розгляду скласти відповідне подання, яке і буде відповідним результатом розгляду дисциплінарної справи.
Як встановлено судом зі змісту спірного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, нормативною підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності визначено пункт 4, 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу».
Судом враховано ту обставину, що спірний наказ прийнято за результатами та на підставі матеріалів дисциплінарної справи, акту перевірки нерозглянутих і не розподілених справ, що перебували у провадженні судді Чулініна Д.Г., подання про накладення дисциплінарного стягнення та висновку дисциплінарної комісії.
Відтак, враховуючи означене, суд вважає за необхідне зазначити про таке.
Як видно зі змісту акту перевірки нерозглянутих і не розподілених справ, що перебували у провадженні судді Чулініна Д.Г. та висновку дисциплінарної комісії про наявність в діях керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська дисциплінарного проступку та підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, посадовими особами ТУ ДСА у Дніпропетровській області було перевірено 928 справ, які були предметом перевірки.
Посадовими особами було виявлено, що по 30 справах в обліково-статистичних картках відсутня відмітка про розгляд справи або взагалі відсутня обліково-статистична картка (справи, які надійшли до 2011 року передані на розгляд судді без здійснення перереєстрації), а по 898 справам в обліково-статистичних картках містяться відомості про завершення розгляду справи та прийняття суддею Чулініним Д.Г. остаточного рішення, 69 справ повністю сформовані та мали бути передані до канцелярії, 201 справа підлягає належному оформленню та передачі до канцелярії, як розглянута, а в матеріалах 107 справ містяться чернетки або не підписані рішення, розписки учасників про отримання остаточного рішення, а в деяких справах наявні квитанції про оплату штрафу призначеного вироком суду, однак судове рішення відсутнє.
Враховуючи означене, такі посадові особи дійшли висновку, що керівником апарату не застосовано вимоги п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.
Згідно з п. 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду встановлено, що винятково у разі, коли суддя (судді) у передбачених законом випадках не може (не можуть) продовжувати розгляд справи, невирішені судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду (особи, яка виконує його обов`язки), що додається до матеріалів справи.
Суд критично ставиться до даного твердження, яке вказано як в акті перевірки так і у висновку дисциплінарної комісії, оскільки посадовими особами по-перше не зазначено будь-якого єдиного унікального номеру справи, що сформовані та мали б бути передані до канцелярії суду, а ні з тих, які підлягають формуванню, а ні з тих, які не можна вважати не вирішеними, а по-друге, посадові особи відповідача, встановлюючи порушення не зазначили причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) позивача та нормами законодавства, які були ним порушені.
Тобто, суд зазначає, що фактично посадовими особами відповідача встановлені певні факти порушень з боку позивача, які відображені в акті комісії та у висновку дисциплінарної комісії, проте ці факти не знайшли свого підтвердження, згідно з матеріалами судової справи та не обґрунтовані нормативною базою, виходячи зі змісту матеріалів дисциплінарної справи та обґрунтувань відповідача.
Також, судом встановлено, що дисциплінарною комісією було складено подання про накладення дисциплінарного стягнення на керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.
У вказаному поданні зазначено про таке.
Приймаючи до уваги матеріали дисциплінарної справи стосовно керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1, її пояснення, акт перевірки всіх нерозглянутих і нерозподілених справ, що перебували у провадженні судді Чулініна Д.Г. від 07.08.2018, відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність державного службовця, дисциплінарна комісія доходить до висновку про наявність в діях керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 (дії, що шкодять державній службі), 5 (невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків) частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», та вбачає підстави для притягнення її до дисциплінарної відповідальності.
Суд звертає увагу, що у вказаному подані, дисциплінарною комісією також не вказано які саме порушення були встановлені під час перевірки та не зазначено, який зв`язок між порушеннями зазначеними у висновку дисциплінарної комісії та нормами, які порушено позивачем.
Отже, як встановлено судом, у поданні про накладення дисциплінарного стягнення зазначено лише норми Закону України «Про державну службу», які нібито порушені позивачем без зазначення змісту порушення та причинного зв`язку між нормою, яка порушена та самим порушенням, а тому суд наголошує про необґрунтованість та недоведеність висновків дисциплінарної комісії, викладених у поданні про накладення дисциплінарного стягнення на керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.
Крім викладеного, аналізуючи зміст оскаржуваного наказу, суд також звертає увагу, на наступне.
Як видно зі змісту наказу від 25.10.2018 року № 127-К відповідачем не визначено в чому проявився дисциплінарний проступок з боку позивача, що став підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності за правилами пункту 4 та 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу».
В мотивувальній частині наказу, як на підставу для звільнення позивача із займаної посади, відповідач вказав на вчинення позивачем дисциплінарного проступку за ознаками пункту 4 та 5 частини другої 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме: неналежне виконання посадових обов`язків, а також вчинення дій, що шкодять авторитету державної служби.
Тобто, відповідач приймаючи оскаржуваний наказ, згідно з пунктами 4, 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» відповідач не обґрунтував підстав для кваліфікування встановленого з боку позивача проступків за вказаними положеннями.
Суд, окремо звертає увагу, що оскаржуваний наказ приймався на підставі висновку дисциплінарної комісії та подання дисциплінарної комісії, оцінка яким надавалася судом вище.
Відтак, суд робить висновок, що відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ згідно з пунктами 4,5 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу" не обґрунтував підстав для кваліфікування встановленого з боку позивача проступку за вказаними положеннями.
Суд повторно зазначає, що висновки посадових осіб відповідача є недоведеними, оскільки відповідачем не встановлено та не зазначено, які посадові обов`язки були порушені позивачем, не зазначено ступінь провини та не з`ясовано обставин, за яких такі дії позивача були вчинені. Відповідачем не вказано який саме позивачем вчинено проступок, яким підірвано авторитет державної служби та в чому саме проявилось неналежне виконання або невиконання посадових обов`язків. Тобто, на думку суду, відповідач не визначив обставини, які вказують на вчинення позивачем проступку, який порочить його як державного службовця, що є порушенням у розумінні пунктів 4,5 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу".
Отже, суд доходить висновку, що відповідач приймаючи спірний наказ не вказав та не обґрунтував тих обставин, які були ним викладені у висновку про наявність в діях керівника апарату Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська дисциплінарного проступку та підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, що складений дисциплінарною комісією ТУ ДСА України в Дніпропетровській області від 22.10.2018 року.
Аналогічна правова позиція викладені у постанові Верховного суду від 14.04.2020 року у справі №815/6549/16.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити і про таке.
Пунктом 3 частини 1 статті 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» голова місцевого суду погоджує призначення на посаду керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду, а також вносить подання про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства.
Також, частиною 4 статті 154 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що начальник територіального управління Державної судової адміністрації України призначає за погодженням голови місцевого суду на посаду керівника апарату місцевого суду, заступника керівника апарату місцевого суду та звільняє їх з посади, застосовує за поданням голови місцевого суду до них заохочення або накладає дисциплінарні стягнення відповідно до закону; присвоює керівнику апарату місцевого суду, його заступнику ранги державного службовця відповідно до законодавства про державну службу.
Аналіз зазначених норм Закону №1402-VIII дає підстави для висновку, що суб`єктом застосування дисциплінарного стягнення на керівника апарату суду є начальник відповідного територіального управління Державної судової адміністрації України.
Водночас суб`єктом ініціювання такого заходу є голова місцевого суду.
Отже, судом встановлено та не спростовано відповідачем, що начальником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області застосовано до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани на підставі оскаржуваного наказу без наявності відповідного подання голови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська
При цьому, суд вказує, що законодавець, приписами ст. 24 та 154 Закону №1402-VIII, наданими голові суду адміністративні повноваження, не обмежує його виключно обов`язком вносити подання про застосування дисциплінарних стягнень до керівнику апарату місцевого суду.
Означені вище норми також передбачають відмову голови суду у внесенні подання про застосування дисциплінарного стягнення.
Тобто погодження застосування дисциплінарних стягнень до керівнику апарату місцевого суду передбачає також відмову у погодженні застосування дисциплінарного стягнення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 20.06.2018 року у справі № 810/2127/17.
Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вказує, що оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, прийнятий без належного обґрунтування наявності в діях позивача дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме відповідачем не визначено які саме дії позивача призвели до неналежного виконання посадових обов`язків, а також які дії позивача зашкодили авторитету державної служби.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області Ігнатьєвої Г.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Голова Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Литвиненко І.Ю. про визнання незаконним та скасування висновку та наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ТУ ДСА України в Дніпропетровській області від 25.10.2018 року № 127-К про притягнення керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська до дисциплінарної відповідальності.
В задоволенні позовних вимог про визнання протиправним висновку про наявність в діях керівника апарату Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська дисциплінарного проступку та підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, що складений дисциплінарною комісією ТУ ДСА України в Дніпропетровській області від 22.10.2018 року - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 689,40 грн.
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повний текст рішення суду складений 27 квітня 2020 року.
Суддя В.В. Горбалінський