Справа № 460/3827/20
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань відводу головуючого судді

03 липня 2020 року Р і в н е №460/3827/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М. Недашківської, розглядаючи у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Д.П. Зозулі в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради Управління праці та соціального захисту населення в особі керівника управління - Мельник Віри Миколаївни та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грушевського 40» в особі Голови правління - Василець Ольги Василівни про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі іменується - позивач, заявник) з позовом до Виконавчого комітету Рівненської міської ради Управління праці та соціального захисту населення в особі керівника управління - Мельник Віри Миколаївни (далі іменується - відповідач 1) та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грушевського 40» в особі Голови правління - Василець Ольги Василівни (далі іменується - відповідач 2), в якому просить суд:

визнати дії відповідача 1 незаконними щодо незабезпечення 100-процентної знижки плати за користування житлом позивачці - особі з інвалідність внаслідок війни І групи;

зобов`язати відповідача 1 подати письмовий звіт позивачці про виконанні судового рішення протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили;

відшкодувати відповідачем 1 завдану позивачці моральну шкоду в розмір трьох мінімальних пенсій за віком станом на день набрання рішенням суду законної сили. Стягнути ці кошти з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів єдиного казначейського рахунку на користь позивачки в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу державної влади;

визнати дії відповідача 2 незаконними щодо незабезпечення 100-процентної знижки плати за користування житлом позивачці - особі з інвалідністю внаслідок війни І групи;

зобов`язати відповідача 2 подати письмовий звіт позивачці про виконання судового рішення протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили;

відшкодувати відповідачем 2 завдану позивачці моральну шкоду в розмір трьох мінімальних пенсій за віком станом на день набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою головуючого судді Д.П. Зозулі від 01.06.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради Управління праці та соціального захисту населення в особі керівника управління - Мельник Віри Миколаївни та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грушевського 40» в особі Голови правління - Василець Ольги Василівни про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди залишено без руху.

02 липня 2020 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Зозулі Д.П.

Суд, у провадженні якого перебуває адміністративна справа №460/3827/20 (головуючий суддя Д.П. Зозуля), дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв`язку з чим справу передано для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і підлягає визначенню у порядку статті 31 КАС України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2020, заява про відвід головуючого судді Д.П. Зозулі у справі №460/3827/20 передана для вирішення судді К.М. Недашківській.

За правилами частини восьмої статті 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Вирішуючи питання щодо порядку розгляду заяви, суд дійшов висновку про можливість її розгляду у порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у порядку статті 229 КАС України.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у справі №460/3827/20, суд зазначає наступне.

Заява про відвід судді обґрунтована наявністю у позивача сумнівів у неупередженості та об`єктивності вирішення справи №460/3827/20 з тих підстав, що позивач не згодна із ухвалою судді від 01.06.2020 про залишення позовної заяви без руху, оскільки відповідно до статті 77 КАС України, обов`язок доказування щодо протиправності дій чи бездіяльності покладено на суб`єкта владних повноважень. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що головуючий суддя Зозуля Д.П . являється особою з фізичними вадами, а тому напряму залежить від Управління соціального захисту Рівненського міськвиконкому щодо його соціального забезпечення у старості та в інших випадках передбачених законом, тобто прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи. Також, позивач у заяві вказує на конфлікт інтересів, який, на її думку, передбачає обов`язок судді Зозулі Д.П. взяти самовідвід по справі.

Відповідно до частини першої статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 КАС України).

Зі змісту заяви про відвід судді вбачається, що остання ґрунтується на положеннях пунктів 2 та 4 частини 1 статті 36 КАС України.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997) закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В силу вказаних процесуальних норм суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу за вмотивованою заявою про відвід за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справах «П`єрсак проти Бельгії», «Кіпріану проти Кіпру», «Грівз проти Сполученого Королівства»).

Щодо суб`єктивного критерію, то він полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Проте презюмується особиста неупередженість.

Щодо об`єктивного критерію, то необхідно визначити поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді.

При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення ЄСПЛ у справі «Клейн та інші проти Нідерландів»).

Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

Що стосується об`єктивного критерію, то доводи позивача, що головуючий суддя є небезстороннім, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, позаяк по своїй суті вони є гіпотетичними і не підтверджуються жодними фактами, які могли б викликати сумніви щодо неупередженості судді. Жодних обставин, які б підтверджували, що головуючий суддя не був вільним від стороннього впливу чи будь-якого втручання у судовий розгляд справи, у заяві про відвід не наведено.

Щодо такої підстави для відводу головуючого судді, як постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху і незгоди позивача з таким процесуальним рішенням, суд зазначає наступне.

За правилами частини четвертої статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Одними з основних засад судочинства, визначених статтею 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 (далі іменується - Закон України №1402-VIII) визначає, що учасники справи та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частина друга статті 1 Закону України №1402-VIII визначає, що судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Згідно із частиною першою статті 5 Закону України №1402-VIII правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Виключно законами України визначаються судоустрій та судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття у них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України.

У Висновках №3 (2002) та № 11 (2008) КРЄС до уваги Комітету Міністрів Ради Європи зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється головним чином за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Засоби для виправлення суддівських помилок слід передбачити відповідною системою апеляційного оскарження. Виправлення будь-яких інших помилок в адмініструванні правосуддя є виключною відповідальністю держави (пункт 21 Великої хартії суддів (Основоположні принципи)).

Незгода позивача з процесуальним рішенням головуючого судді не являється підставою для відводу.

Таким чином, вказана підстава для відводу головуючого судді є безпідставною та необґрунтованою.

Щодо такої підстави для відводу, як наявність конфлікту інтересів між головуючим суддею Д.П. Зозулею та відповідачем 1, оскільки головуючий суддя являється особою з фізичними вадами, а тому напряму залежить від Управління соціального захисту Рівненського міськвиконкому щодо його соціального забезпечення у старості та в інших випадках передбачених законом, тобто прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи, суд зазначає, що у даному випадку відсутні будь-які підстави стверджувати про наявність потенційного чи реального конфлікту інтересів.

Такі твердження позивача є суб`єктивним тлумаченням норм діючого законодавства.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини п`ятої статті 44 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом 1 частини другої статті 45 КАС України встановлено, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

З огляду на викладене, вказані у заяві про відвід головуючого судді обставини, не свідчать та не можуть свідчити про наявність упередженості головуючого судді Д.П. Зозулі та його необ`єктивності при розгляді адміністративної справи №460/3827/20.

Таким чином, заява про відвід головуючого судді не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 36-40, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Зозулі Дмитра Петровича у справі №460/3827/20 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя К.М. Недашківська