Справа № 640/13460/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Мельничука В.П.

Федотова І.В.

За участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства Фірма "Нове житло" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Приватне підприємство Фірма "Нове житло" звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 09.02.2017 р. № та від 18.04.2017 р. №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 09.02.2017 р. № та від 18.04.2017 р. №.

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління ДПС у Київській області звернулося з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти в нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що позивач вже звертався до суду з тотожним позовом до того самого відповідача, про той самий предмет, із тих самих підстав.

11 березня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Приватного підприємства Фірма "Нове житло" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

16 березня 2020 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Приватного підприємства Фірма "Нове житло" надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із запровадженням карантину.

28 травня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Приватного підприємства Фірма "Нове житло" надійшло клопотання про призначення розгляду справи, посилаючись на послаблення карантинних обмежень.

19 червня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Приватного підприємства Фірма "Нове житло" надійшло клопотання про долучення доказів по справі.

23 червня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Київській області надійшли додаткові пояснення та судову практику.

В апеляційній скарзі представник Головного управління ДПС у Київській області просить замінити відповідача на належного, в порядку процесуального правонаступництва.

Згідно ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України № 120 від 18 грудня 2018 року утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №682-р від 21 серпня 2019 року, Кабінет Міністрів України погоджується з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінетів Міністрів України від 6 березня 2019 року №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне замінити відповідача Головне управління ДФС у Київській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у період з 26 грудня 2016 року по 17 січня 2017 року Головним управлінням ДФС у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку ПП Фірма «Нове Житло» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2016 року, за результатами якої складено акт перевірки від 24 січня 2017 року №12/10-36/14-04/32885032.

Відповідно до висновків Акту перевірки, ПП Фірма «Нове Житло» допущено порушення вимог пп. 14.1.71, пп. 14.1.219 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України , в результаті чого, занижено податок на додану вартість на загальну суму 8402960,00 грн., в т.ч. за листопад 2015 року на суму 4143852,00 грн., за грудень 2015 року на суму 1088667,00 грн., за січень 2016 року на суму 350,00 грн., за квітень 2016 року на суму 3170091 грн., та зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість за вересень 2016 року в сумі 374650,00 грн.

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 09 лютого 2017 року №, яким зменшено від`ємне значення податку на додану вартість за вересень 2016 року на суму 374650,00 грн.;

- від 09 лютого 2017 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку додану вартість на загальну суму 10503700,00 грн., з яких за податковими зобов`язаннями - 8402960,00 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями - 2100740,00 грн.

За результатами адміністративного (досудового) оскарження вказаних вище податкових повідомлень-рішень, Державна фіскальна служба України рішенням про результати розгляду скарги від 11 квітня 2017 року №7561/6/99-99-11-01-01-25 скасувала податкові повідомлення-рішення відповідача від 09 лютого 2017 року №, № в частині збільшення податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 4495313,00 грн. по взаємовідносинах із Міністерством внутрішніх справ України, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

У подальшому, на підставі Акту перевірки та рішення Державної фіскальної служби України від 11 квітня 2017 року №7561/6/99-99-11-01-01-25 Головним управлінням ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 18 квітня 2017 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку додану вартість на загальну суму 4884558,75 грн., з яких за податковими зобов`язаннями - 3907647,00 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями - 976911,75 грн.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Приписами ч. 1 ст. 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст.238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З аналізу наведеної норми вбачається імперативний обов`язок суду закрити провадження у справі, якщо під час судового розгляду буде встановлено наявність постанови суду, яка набрала законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, судові рішення, які набрали законної сили, ухвалені судами всіх інстанції у тотожній справі, є обов`язковою підставою для закриття провадження у справі.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 06 лютого 2020 року у справі №560/2046/19 вказав наступне: «…при вирішенні судом питання закриття провадження у справі з підстав наявності таких, що набрали законної сили, постанови чи ухвали суду про закриття провадження у справі, необхідним є встановлення обставин ухвалення таких у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Предмет позову становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача. Характер позовної вимоги визначається характером спірних матеріальних правовідносин, з якого випливає вимога позивача. Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Ними будуть: юридичні факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення; доказові факти, тобто ті, що тісно пов`язані з фактами матеріально-правового характеру і на підставі яких можна зробити висновок про їх наявність чи відсутність. Сторони є складовими поняття учасників справи, що охоплює позивача і відповідача - суб`єкта владних повноважень, до яких звернена вимога позивача».

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Київській області зазначає, що позивач вже звертався до суду з тотожним позовом до того самого відповідача, про той самий предмет позову із тих самих підстав та є таке, що набрало законної сили, судове рішення.

З даного приводу колегія суддів зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що Приватне підприємство Фірма "Нове житло" зверталося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просило: скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.04.2017 р., за платежем податок на додану вартість, яким збільшено податкові зобов`язання на суму 3 907 647 грн. та донараховано штрафні санкції в сумі 976 911,75 грн.; скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.02.2017 р., яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на додану вартість в розмірі 374650 грн. (Т.1 а.с. 164-169).

Так, постановою Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року у справі №810/1585/17 адміністративний позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 18.04.2017 №. Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 09.02.2017 №.

Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року у вищевказаній справі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київський області задоволено. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року скасовано та прийняту нову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року касаційну скаргу Приватного підприємства фірма "Нове житло" залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року у справі №810/1585/17 залишено без змін.

Колегія суддів зазначає, що в адміністративній справі №810/1585/17 та в адміністративній справі №640/13460/19 однаковими є сторони та предмет позову, зокрема, сторонами у вказаних справах є Приватне підприємство Фірма "Нове житло" та Головне управління ДФС у Київській області, а предметом позову є податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 09 лютого 2017 року № та від 18 квітня 2017 року №.

Щодо тотожності підстав позову, колегія суддів зазначає наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що підстави позову в адміністративній справі №810/1585/17 та в даній адміністративній справі №640/13460/19 є різними.

У відзиві на апеляційну скаргу Приватне підприємство Фірма "Нове житло" стверджує, що, у даному випадку, підставою позову є недотримання процедури з визначення (встановлення) розміру ринкової вартості, ринкової ціни майнових прав на квартири на день складання Акту перевірки, дотримання якої є обов`язковою умовою для визначення розміру бази оподаткування, а тому, вказана підстава є іншою від підстави позову в адміністративній справі №810/1585/17.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції та доводами позивача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, з огляду на наступне.

Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 810/1585/17 зазначено наступне: «… Посилання позивача у касаційній скарзі на те, що податковим органом не здійснено аналізу цін договорів з ідентичними об`єктами у співставних умовах на укладання спірних договорів, не використано статистичних даних внутрішнього ринку, не дотримано вимог щодо пояснення звичайної ціни є безпідставними, оскільки у цій справі податковим органом порівнювалися ціни на ідентичні об`єкти в одній і тій самій забудові, в один і той самий період (операції з продажу майнових прав ОСОБА_1 відбувалися навіть хронологічно пізніше, ніж продаж Міністерству внутрішніх справ України), які реалізовувалися одним і тим самим продавцем різним суб`єктам за суттєво відмінними цінами».

Із вищевказаного вбачається, що у справі №810/1585/17 судом було досліджено питання правомірності визначення розміру ринкової вартості та ціни майнових прав на квартири, що є підставою позову у даній справі.

Таким чином, колегія суддів зазначає, оскільки, наявна постанова суду, яка набрала законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є безумовною підставою для закриття провадження у справі, що помилково було залишено поза увагою суду першої інстанції.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для закриття провадження у даній справі, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 238 КАС України, оскільки, є така, що набрали законної сили, постанова суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.

Таким чином, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права в частині не врахування наявності такої, що набрала законної сили постанови суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення, яким провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 238, 243, 250, 308, 315, 319, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року скасувати та прийняти нове рішення, яким провадження у справі - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Мельничук В.П.

Федотов І.В.

Повний текст постанови виготовлено 30.06.2020 року.