Справа № 420/3983/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3983/19
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

Дата і місце ухвалення 12.02.2020р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просив визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі від 25.09.2018р. №4951 про відмову у проведенні перерахунку пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок його пенсії з 01.10.2017р. за вислугою років відповідно до вимог ст.50-1 Закону України Про прокуратуру №1789-ХІІ від 05.11.1991року (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001р., чинного на час призначення пенсії за вислугу років), на підставі довідки прокуратури Одеської області від 07.09.2018року №180 про заробітну плату, яка складає 45717,58 грн., в розмірі 90% від суми вказаної заробітної плати без обмеження її максимального розміру, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку, у тому числі виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у задоволенні поданого позову відмовлено.

03.01.2020 року ОСОБА_1 подав до Одеського окружного адміністративного суду заяву про перегляд за виключними обставинами рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року по справі № 420/3983/19.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначив, що згідно з рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року визнано неконституційними положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. Конституційним Судом встановлено, що ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" підлягає застосуванню в первинній редакції, відповідно до якої призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних працівників, які проходять службу в органах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Заявник вважає, що суд при вирішенні його справи застосував у спірних правовідносинах положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», яке в подальшому визнане неконституційним рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019, а тому в даному випадку є підстави для перегляду вказаної постанови апеляційного суду за виключними обставинами.

Також заявник вважає, що внесення Законом України від 08.11.2011 року "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" змін до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року та прийняття Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 14.10.2014 року є звуженням соціальних гарантій, а саме гарантованого позивачу права на пенсійне забезпечення, чого не було враховано судом.

На підставі викладеного заявник просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 року та ухвалити нове рішення, яким заяву про перегляд рішення за виключними обставинами задовольнити у повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало відзив на апеляційну, в якому, посилаючись на відсутність зворотної дії рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019, просить відмовити у задоволені цієї заяви.

При цьому Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначає, що рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 не може бути застосоване до правовідносин, які виникли до 13.12.2019 року, оскільки окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Саме рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 не містить будь-яких застережень, щодо втрати чинності окремих положень закону, які визнані неконституційними, з дня їх прийняття, або щодо застосування попередньої редакції норм закону з дня внесення до них відповідних змін, які визнані неконституційними.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі від 25.09.2018 № 4951 про відмову у проведенні перерахунку пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії з 01.10.2017 за вислугою років відповідно до вимог ст.50-1 Закону України Про прокуратуру №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001, чинного на час призначення пенсії за вислугу років), на підставі Довідки Прокуратури Одеської області від 07.09.2018 № 180 про заробітну плату, яка складає 45717,58 грн., у тому числі: посадовий оклад 8500 грн., надбавка за класний чин 2400 грн., надбавка за вислугу років 2550 грн., надбавка за виконання особливо-важливої роботи 12105 грн., надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 1275 грн, щомісячна премія 14756,50 грн., матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) - 3265,54 грн, матеріальна допомога на вирішення соціально побутових проблем (1/12) - 3265,54 грн., в розмірі 90% від суми вказаної заробітної плати без обмеження її максимального розміру, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку, у тому числі виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 в задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що на час прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 09 грудня 2015 року № 1013, з прийняттям якої позивач пов`язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, положення ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність. При цьому, положень, які б закріплювали можливість перерахунку позивачу пенсії, у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури, постанова Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013, не містить.

Суд посилався на те, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було, з огляду на зазначене суд дійшов висновку про відсутність законодавчо передбачених підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність. Крім того, суд врахував, що положення Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII, якими ч.18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-XII, та ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII викладено у новій редакції, не було визнано неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26 грудня 2011року №20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд за виключними обставинами рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Як вже зазначалось вище, підставою для звернення в даному випадку позивача із заявою про перегляд за виключними обставинами рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року став факт прийняття Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019, згідно якого визнано такими, що не відповідають Конституції України положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 встановлено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 встановлений порядок виконання цього рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

В свою чергу, статтею 152 Конституції України закріплено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічну норму передбачено ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України».

Згідно із ст. 97 Закону України «Про Конституційний Суд України» суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019, положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм чинного законодавства та рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року вбачається, що дія частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, втратила чинність з 13.12.2019 року, при цьому така не має зворотної сили.

В свою чергу, дія положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, в первинній редакції, яка передбачає перерахунок призначених працівникам прокуратури пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, застосовується саме з 13.12.2019 року, та не поширюють свою дію на правовідносини, які виникли до 12.12.2019 року включно.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку призначеної, як працівнику прокуратури, пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, на підставі довідки прокуратури Одеської області від 07.09.2018 року № 180 21.09.2018 року. При цьому, звертаючись з позовом до суду, позивач просив зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року.

В свою чергу, рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року не може бути застосовано до правовідносин з приводу перерахунку пенсії позивачеві, що виникли до 13.12.2019 року.

Слід зазначити, що на час виникнення спірних правовідносин положення статті 50-1 Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. втратили чинність, окрім частин 3, 4, 6 та 11, проте ці частини не стосуються питання проведення перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури, у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Втрата чинності положень статті 50-1 Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р., зокрема, ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р., унеможливлює проведення перерахунку пенсії на підставі цієї норми, оскільки в іншому випадку це є порушенням приписів ст. 19 Конституції України, яка зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року (в редакції Закону №76-VІІІ від 28.12.2014 року), на час виникнення спірних правовідносин, також не передбачали проведення перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури, у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Станом на час звернення позивача до управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, так і на час розгляду справи судом першої інстанції, ні Закон України «Про прокуратуру» 1991 року (в редакції чинній з 01.01.2015 року до 15.07.2015 року), ні Закон України «Про прокуратуру» 2014 року не встановлювали конкретних умов для проведення перерахунку пенсії, а лише декларували можливість перерахунку пенсії на умовах та в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Проте, з часу надання Кабінету Міністрів України повноважень визначати умови та порядок проведення перерахунку пенсії за вислугу років призначених, як за Законом України «Про прокуратуру» 1991 року, так і за Законом України «Про прокуратуру» 2014 року, Кабінет Міністрів України не приймав нормативно-правового акту щодо визначення умов та порядку перерахунку пенсій призначених за цими Законами.

За відсутності з 01.01.2015 року умов та порядку для проведення перерахунку пенсії, призначеної за Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р., втрату чинності статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. (в частині, якою КМУ було надано повноваження визначати умови та порядок проведення перерахунку пенсій призначених за цим законом), а також враховуючи відсутність нормативного врегулювання Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури на виконання вимог ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, апеляційний суд вважає правильним висновок, викладений у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2019 року про правомірність дій пенсійного органу та прийнятого ним рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії позивачеві.

Колегія суддів, крім іншого, вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосувались саме зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року та обґрунтовувались наявністю права на перерахунок пенсії з посиланням на приписи ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р., а тому, на думку колегії суддів, посилання в цій справі судом першої інстанції у рішенні від 02.12.2019 року на ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII не вплинуло на правильність вирішення спору.

Крім того, частиною шостою статті 361 КАС України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Таким чином, з огляду на все вищевикладене, колегія суддів зазначає, що рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 не може бути застосовано до правовідносин з приводу перерахунку пенсії позивачеві. В свою чергу, колегія суддів зазначає, що продовження існування стану порушення прав, свобод чи інтересів позивача й після ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 може бути підставою для звернення до суду з відповідним позовом задля їх захисту, однак такі обставини в жодному разі не можуть слугувати підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами, оскільки спірні правовідносини в такий період часу не були предметом судового розгляду.

З огляду на викладене колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року за виключними обставинами.

При цьому, відповідно до ст. 152 Конституції України, матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, позивач не позбавлений права на звернення до суду з відповідним позовом про стягнення на його користь шкоди, завданої актами і діями, що визнані неконституційними.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 316, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук