Справа № 1.380.2019.003901
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.003901 пров. № А/857/2601/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Довгополова О.М., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового засідання: Марцинковської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року (суддя Гавдик З.В., час ухвалення не вказаний, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту 20.01.2020 року),

в адміністративній справі №1.380.2019.003901 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНІКС К» до Львівської митниці ДФС,

про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації,

встановив:

У липні 2019 року позивач ТзОВ «ОНІКС К» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Львівської митниці ДФС (правонаступником якої є Галицька митниця Держмитслужби), в якому просив: 1) визнати протиправним та скасувати Рішення відповідача про визначення митної вартості товарів №UA209000/2019/900030/2 від 26.06.2018 року; 2) визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 26.06.2019 року №UA209180/2019/00558.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав відзив, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року адміністративний позов - задоволено повністю. Визнано протиправним і скасовано Рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів за №UA209000/2019/900030/2 від 26.06.2019 року. Визнано протиправною та скасовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 26.06.2019 року №UA209180/2019/00558. Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС у Львівській області на користь ТзОВ «ОНІКС К» 3842 грн. сплаченого судового збору.

З рішенням суду першої інстанції від 13.01.2020 року не погодилася Галицька митниця Держмитслужби, яка є правонаступником відповідача Львівської митниці ДФС, та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що під час митного оформлення товарів за МД №UA209180/2019/041535 декларантом не була надана проформа, тобто основний документ, що підтверджує заявлений рівень митної вартості. Також у гр.44 копії МД країни відправлення присутнє посилання на документ №101 (код 5DK1), який є специфікацією товарів, якщо фактура не виконує роль специфікації. Згаданий документ до митного оформлення не подавався. Також зазначає апелянт, що згідно п.4 контракту, приймання товарів відбувається відповідно до технічної специфікації, який до митного оформлення не подавався. Звертає увагу апелянт на те, що під час здійснення контролю наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, було встановлено, що відповідно до п.3.3 зовнішньоекономічного контракту №ОК 2018/10/02-1 від 02.10.2018 року тара і упаковка товару не повертається і входить у вартість товару, але в товаросупровідних документах, зокрема комерційному інвойсі ОК 2019/06-006 від 25.06.2019 року відсутні дані щодо складових вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості товару, відсутній договір про перевезення, котрий зазначений в заявці. В декларації країни відправлення заявлені інший код товару та вартість товару. А також рахунки, заявлені у інвойсі та зовнішньоекономічному контракті підписані обидвома сторонами мають розбіжності. Таким чином, на думку апелянта, основні документи, які підтверджують заявлений рівень митної вартості, позивачем подані не в повному обсязі, складові митної вартості не можна вважати такими, що є документально підтвердженні та піддаються обчисленню. Тому відповідно до вимог ч.3 ст.58 МК України основний метод застосуванню не підлягав. Враховуючи наведене, посадовою особою митниці було правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства прийняте рішення про коригування митної вартості, при цьому джерелом її визначення слугувала митна декларація оформлена раніше. Також звертає увагу апелянт на те, що твердження суду не побудовано на документах долучених до матеріалів судової справи, а лише на позиції позивача. Крім цього, судом першої інстанції не спростована наявність розбіжностей в поданих декларантом документах.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 13.01.2020 року та прийняти постанову суду, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Позивач подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції від 13.01.2020р. без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 02.10.2018р. між Компанією «STORM-GROUP Sp.z.o.o.» (Продавець (виробник) та ТзОВ «ОНІКС К» (Покупець) було укладено контракт поставки №ОК2018/10/02-1, за умовами якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець купити Товар відповідно до інвойсів. Відповідно до п.5.2 загальна вартість Контракту складає 400000 євро. Згідно п.5.3 Контракту Покупець здійснює оплату вартості Товару відповідно до умов вказаних у інвойсі на кожну поставку (а.с. 17-22; 141-146).

26.06.2019 року позивачем було подано митному органу митну декларацію UA №209180/2019/041535 для митного оформлення ввезеного на територію України товару: проводів електричні ізольовані, напругою не більше 24 В, оснащені з`єднувальними деталями: арт.138200 Booster cable; провода прикурювачі 1400 шт., арт.138210 - Booster cable; провода прикурювачі 700 шт., арт.138300 - Booster cable; провода прикурювачі 600 шт., арт.138310 - Booster cable; провода прикурювачі 504 шт., арт.138420 - Booster cable; провода прикурювачі 210 шт., арт.138430 - Booster cable; з`єднувачі та контактні елементи для проводів і кабелів: арт.СР625 Clamps for booster cables; клеми до проводів прикурювачів 3000 пар, арт. СР635 Clamps for booster cables; клеми до проводів прикурювачів 3500 пар, арт. СР645 Clamps for booster cables. Митну вартість товару визначено за основним методом - за ціною договору (вартість операції). Так, в графі 42 митної декларації «ціна товару» зазначено 45631.1300 доларів США, в графі 45 «коригування» вказано 1199783,48 грн., в графі 23 «курс валюти» 26,191023 грн. (а.с. 14-16; 100-102).

Одночасно із митною декларацією декларантом надано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення, зокрема: - контракт поставки №ОК 2018/10/02-1 від 02.10.2018 (а.с. 17-22; 141-146); - інвойс Nr.OК2019/06-006 від 25.06.2019 до Контракту ОК 2018/10/02-1 від 02.10.2018 (а.с.23); - CMR від 25.06.2019 р. (а.с.24); - договір-заявку №319-002938 від 20.06.2019 р. про надання транспортно-експедиційних послуг (а.с.25); - довідку про транспортні витрати ТОВ «Намортранс» видану ТзОВ «ОНІКС К» для пред`явлення на митницю від 25.06.2019 р. на загальну суму 7000 грн. (а.с.26); - рахунок на оплату №319-002938 від 20.06.2019 р., видану постачальником ТОВ «Намортранс» на суму 7000 грн. (а.с.27); - копію митної декларації країни відправлення 19PL402010E0701914 (а.с.28-30); - сертифікат про походження товару PL/MF/AN0322430 від 25.06.2019 (а.с.31).

26.06.2019 року Львівською митницею ДФС, за результатами розгляду поданої митної декларації та доданих до неї документів, розпочато процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно ч.2 ст.53 МК України, а саме: додатки до зовнішньо-економічного договору у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити необхідні для ідентифікації ввезеного товару (рахунок-фактуру від виробника товару); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи на підтвердження заявленої ними митної вартості товару (а.с. 56, 107).

На вказане електронне повідомлення митниці декларантом додатково надано наступні документи: прайс листи Продавця Компанії «STORM-GROUP Sp.z.o.o.» (а.с.34-37); каталоги (а.с.38-45); договір на транспортно-експедиційні послуги №200619-1 від 20.06.2019 між ТзОВ «ОНІКС К» та ТОВ «Намортранс» (а.с.46-51); договір №200619-2 на транспортно-експедиційні послуги від 01.06.2019 р. (а.с.52-55).

За результатами розгляду митної декларації №№UA209180/2019/041535 від 26.06.2019 року та додатково наданих декларантом документів Львівською митницею ДФС 26.06.2019 року прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/900030/2, відповідно до якого митну вартість товару було визначено у сумі 69680,72 доларів США (а.с.73-74, 105-106).

Відмову у митному оформленні транспортного засобу відповідач оформив Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209180/2019/00558 з причин: неможливість завершення м/о по причині внесення змін у гр. 12, 45, 46, 43, 43, 44 ЕМД (у зв`язку із прийняттям рішенням рішення про коригування митної вартості товару) ст.54 п.6, ст.55 МКУ, ПКМУ від 21.05.2012 №450, наказ МФУ від 30.05.2012 року №631, наказ МФУ від 30.05.2012 року №651 (а.с.75-76, 103-104).

Надалі випуск товару: «проводів електричні ізольовані, напругою не більше 24 В, оснащені з`єднувальними деталями: арт.138200 Booster cable; провода прикурювачі 1400 шт., арт.138210 - Booster cable; провода прикурювачі 700 шт., арт.138300 - Booster cable; провода прикурювачі 600 шт., арт.138310 - Booster cable; провода прикурювачі 504 шт., арт.138420 - Booster cable; провода прикурювачі 210 шт., арт.138430 - Booster cable; з`єднувачі та контактні елементи для проводів і кабелів: арт.СР625 Clamps for booster cables; клеми до проводів прикурювачів 3000 пар, арт. СР635 Clamps for booster cables; клеми до проводів прикурювачів 3500 пар, арт. СР645 Clamps for booster cables», було здійснено за митною декларацією від 26.06.2019 р. №UA209180/2019/041751 (а.с.77-79).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними та скасування Рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до ч.1 ст.246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Частиною 1 статті 248 МК України передбачено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч.6 ст.257 МК України).

Крім цього, частиною третьою статті 318 МК України встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ст.49 МК України).

Стаття 51 МК України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини 1 митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ст.52 МК України).

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (ч.4 ст.58 МК України).

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи (ч.4 ст.53 МК України).

Отже, орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість. Водночас цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Крім цього, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом в постанові від 19.02.2019р. (справа № 805/2713/16-а).

Крім цього, відповідно до ч.5 ст.53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно ч.ч. 1-3 ст.54 цього Кодексу, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст.54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 зазначеного Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 зазначеного Кодексу; - надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали певні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч.1 ст.58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з ч.3 ст.58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 вказаного Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 вказаного Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Частинами 1, 2 ст.64 цього Кодексу встановлено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

З матеріалів справи видно, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого позивачем товару: проводів електричні ізольовані, напругою не більше 24 В, оснащені з`єднувальними деталями в асортименті.

У графі 33 оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/900030/2 від 26.06.2019 року, зазначено, що митна вартість не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ. Під час розгляду документів було встановлено, відповідно до п.3.3. зовнішньоекономічного контракту №ОК2018/10/02-1 від 02.10.2018р. тара і упаковка товару не повертається та входить у вартість товару, але у товаросупровідних документах, зокрема, комерційному інвойсі ОК2019/06-006 від 25.06.2019р. відсутні дані щодо складових вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості товару. Відсутній договір про перевезення, котрий зазначений в заявці. В декларації країни відправлення заявлені інший код товару та вартість товару. А також рахунки, заявлені у інвойсі та зовнішньоекономічному контракті підписані обидвома сторонами мають розбіжності. Додаткових документів на вимогу надано: прайси і каталоги, але не від виробника товарів. Прайс товару виписаний на контракт, що суперечить суті прайс-листа, який адресовано необмеженій кількості потенційних покупців та містить суб`єктивний характер та не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та (декларанта). Застосовано метод 2ґ (ст.64 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували МД №UА500010/2019/11008 від 04.05.2019 року, МД №UА807170/2019/29680 від 27.05.2019 року.

З цього приводу судом першої інстанції вірно встановлено, що декларант надав митниці достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, зокрема: - контракт поставки №ОК 2018/10/02-1 від 02.10.2018; - інвойс Nr.OК2019/06-006 від 25.06.2019 до Контракту ОК 2018/10/02-1 від 02.10.2018); - CMR від 25.06.2019 р.; - копію митної декларації країни відправлення 19PL402010E0701914; - сертифікат про походження товару PL/MF/AN0322430 від 25.06.2019; - прайс листи Продавця Компанії «STORM-GROUP Sp.z.o.o.»; каталоги; договір на транспортно-експедиційні послуги №200619-1 від 20.06.2019 між ТзОВ «ОНІКС К» та ТОВ «Намортранс»; договір №200619-2 на транспортно-експедиційні послуги від 01.06.2019р..

Також на підтвердження транспортних витрат, позивачем було надано митниці: - договір-заявку №319-002938 від 20.06.2019р. про надання транспортно-експедиційних послуг; - довідку про транспортні витрати ТОВ «Намортранс» видану ТзОВ «ОНІКС К» для пред`явлення на митницю від 25.06.2019р. на загальну суму 7000 грн.; - рахунок на оплату №319-002938 від 20.06.2019 р., видану постачальником ТОВ «Намортранс» на суму 7000 грн..

Судом першої інстанції вірно встановлено та враховано, що вказані документи містять усі необхідні реквізити, а саме: найменування товару, його вагу; маршрут перевезення; ставка на перевезення, номер транспортного засобу та інші.

Відносно наданих позивачем прайс-листів то колегія суддів враховує те, що чинним законодавством не встановлено будь-яких вимог щодо форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись продавцем у довільній формі та на власний розсуд.

Відносно доводів апелянта про те, що в наданих до митного оформлення документах відсутня інформація про такі складові митної вартості, як вартість упаковки, вартість пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних із пакуванням, то колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Відповідно до п.3.2 та п.3.3 зовнішньоекономічного контракту від 02.10.2018 року №OК2018/10/02-1 Продавець зобов`язаний поставити Товари в упаковці, що відповідає характеру Товару, що поставляється і забезпечує захист від пошкодження протягом транспортування. Тара і упаковка Товару не повертається і входить у вартість товару.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено та враховано те, що відповідно до умов зазначеного контракту пакування покладається на постачальника товару - Фірму «STORM-GROUP Sp.z.o.o.» (Польща) та при постачанні товару у тарі та упаковці постачальника, її вартість включається до ціни товару та не підлягає поверненню.

Колегія суддів також враховує те, що поставка товару позивачем була здійснена у тарі постачальника, відповідно її вартість також входить у ціну товару. На підтвердження цього декларант (позивач) при заповненні митної декларації у графі « 37 Процедура» вказав значення «ZZ00», яке позначає незворотну тару.

Тобто, за умовами поставки та змістом пред`явлених до декларування документів, вартість пакування товару не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару.

Таким чином, митним органом не враховані умови поставки товару, відповідно до яких пакування: товару здійснюється за рахунок продавця, та надані до митного оформлення документи, з яких вбачається, що вартість упаковки входить до ціни товару.

Судом першої інстанції також було встановлено та взято до уваги, що зазначені обставини щодо зовнішньоекономічного контракту №ОК2018/10/02-1 від 02.10.2018 року, були предметом розгляду адміністративної справи №1.380.2019.000499 Львівського окружного адміністративного суду. Рішенням цього адміністративного суду від 19.03.2019 року задоволено позовні вимоги ТзОВ «Онікс К». Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019 року, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 року в справі №1.380.2019.000499 залишено без змін.

Відносно доводів апеляційної скарги про розбіжності у декларації країни відправлення щодо вартості товару, то судом першої інстанції було вірно встановлено, що у декларації країни відправлення вартість товару зазначена у злотих та відповідає вартості товару зазначеній у долученому інвойсі.

Так, в експортній декларації загальна вартість товару становить 191288 злотих. Відповідно до офіційного курсу валют долар США станом з 01.06.2019 р. по 30.06.2019 року складав 3,8620 злотих.

Відповідно ціна товару зазначеного у експортній накладній 19РLР402010Е0701914 від 25.06.2019 року становить 49530,81 доларів США, що відповідає ціні товару зазначеній в інвойсі МЮК2019/06-006 від 25.06.2019 року.

Колегія суддів також вважає безпідставними доводи апелянта про те, що під час митного оформлення товарів за МД №UA209180/2019/041535 декларантом не було надано рахунку-проформи, а тому не підтверджено заявлений рівень митної вартості.

Так, відповідно до п.3 ч.2 ст.53 МК України, декларант має право подати до митного органу для підтвердження заявленої митної вартості рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Відповідно до п.5.3 Контракту №ОК 2018/10/02-1 від 02.10.2018 Покупець здійснює оплату вартості Товару відповідно до умов вказаних в інвойсі на кожну поставку.

Відтак, декларантом було подано до митного оформлення інвойс №ОК2019/06-006 від 25.06.2019 року.

Оскільки товар був об`єктом купівлі-продажу, позивач надав саме рахунок-фактуру, який підтверджує вартість придбаного товару.

Крім того, колегія суддів враховує те, що рахунок-проформа, як правило, не містить вимоги щодо обов`язкової сплати та може виписуватися в таких випадках: товар поставляється на безоплатній основі; товар поставляється відповідно до договору, іншого, ніж договір купівлі-продажу; за товар повинна бути здійснена попередня оплата, тощо.

Таким чином, твердження апелянта щодо необхідності надання проформи є безпідставними.

Крім цього, безпідставним є покликання апелянта на п.4 Контракту №ОК 2018/10/02-1 від 02.10.2018р. та відсутність технічної специфікації, оскільки така жодним чином не впливає на ціну товару. Пунктом 4.1 Контракту передбачено, що приймання товару по кількості відбувається на підставі супровідних документів, а по якості - відповідно до технічних специфікацій.

Як уже було зазначено згідно ст.58 МК України митний орган зобов`язаний в першу чергу досліджувати кількісні показники зазначені у супровідних документах.

Окрім того, апелянт не вказав яким чином відмінності щодо рахунків сторін, заявлені у інвойсі та зовнішньоекономічному контракті можуть вплинути на числові обгрунтування ціни товару.

Колегія суддів також зазначає, що Митним кодексом встановлений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митниці право направляти декларанту вимогу про надання додаткових документів.

Крім цього, лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Судом першої інстанції також було враховано, що відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», митним органом при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Однак у графі 33 оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/900030/2 від 26.06.2019 року не зазначено жодних конкретних підстав щодо не підтвердження числових значень складових митної вартості імпортованого товару та які саме документи містять розбіжності.

Крім цього, у графі 33 спірного Рішення відсутня інформація про те який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обгрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Стосовно долученої митним органом митної декларації, яка слугували джерелом інформації для коригування митної вартості: МД №UА500010/2019/11008 від 04.05.2019 року, МД №UА807170/2019/29680 від 27.05.2019 року, то судом першої інстанції вірно зазначено, що така не свідчить про те, що до порівняння митним органом брався аналогічний товар, оскільки виробники товару різні, партії товару різні, опис товару відрізняється, умови контрактів не порівнювались митним органом.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що у Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/900030/2 від 26.06.2019 року зазначено, що митна вартість товару розраховувалась митницею виходячи з ваги товару - 1390,2 кг.. Митницею визначено вартість товару за резервним методом з розрахунку 1 кг товару 3.92 дол. США. Однак, як згідно графи 31 митної декларації UA №209180/2019/041535 позивачем з урахуванням контракту, інвойсів до нього розрахунок митної вартості здійснювався виходячи з одиниці товару штука.

Таким чином, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

Колегія суддів також вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що відповідачем не зроблено.

Враховуючи непідтвердження в судовому засіданні обставин, якими митний орган обґрунтовував свої твердження про дотримання ним вимог МК України та допущення порушень зі сторони декларанта (позивача) під час визначення митної вартості товару, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно задоволив позовні вимоги про визнання протиправним та скасування прийнятих відповідачем рішень про коригування митної вартості товару та відмову у його митному оформленні.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року в адміністративній справі №1.380.2019.003901 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНІКС К» до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: О. М. Довгополов
Н. В. Ільчишин
Повний текст постанови суду складено 02.07.2020 року