Справа № 360/414/20
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

02 липня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/414/20

Луганський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Петросян К.Є.,

при секретареві Грищенко М.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Гребельного О.В.,

представника відповідача Жердєвої О.В.,

представника третьої особи не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

27.01.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Сєвєродонецького міського військового комісаріату (далі Сєвєродонецький МВК або відповідач), в обґрунтування якого, з урахуванням уточнення, зазначено наступне.

Позивач 20.03.2015 був призваний на військову службу під час мобілізації та з 16.03.2016 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з Міністерством оборони України в особі командувача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Наказом від 16.03.2016 № 35 позивача призначено на посаду заступника військового комісара начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.05.2019 позивачем було подано рапорт про звільнення з лав Збройних Сил України, у задоволенні якого йому відмовлено, внаслідок чого ОСОБА_1 звернувся до суду щодо оскарження бездіяльності. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 у справі № 360/2650/19 судом зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 звільнити ОСОБА_1 згідно рапорту від 10.05.2019.

Наказом від 26.11.2019 № 212 позивач звільнений з лав Збройних Сил України і виключений зі списків особового складу Сєвєродонецького МВК, знятий зі всіх видів забезпечення.

Разом з тим, позивач зазначає, що Сєвєродонецьким МВК не було виконано його рапорт від 10.05.2019 № 3694. Зокрема, позивачу не виплачена грошова компенсація за невикористане речове та харчове майно та не направлена особова справа на обчислення вислуги років для призначення пенсії у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», у зв`язку із чим ОСОБА_1 на даний час не має змоги оформити пенсію.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати протиправними дії Сєвєродонецького МВК та скасувати наказ від 26.12.2019 № 212.

Ухвалою суду від 29.01.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без руху (а.с.15-16).

Ухвалою суду від 18.02.2020 позивачу продовжено процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви (а.с.31).

Ухвалою суду від 04.03.2020 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецького міського військового комісаріату про визнання бездіяльності протиправною, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії; розгляд справи визначено в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні (а.с.44-45).

Ухвалою суду від 25.03.2020 до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.65).

Ухвалою суду від 03.06.2020 витребувано докази по справі.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, надали пояснення, аналогічні пред`явленому позову, просили його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог ОСОБА_1 , просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суду пояснив наступне (а.с.51-52).

10.05.2019 військовий комісар Сєвєродонецького міського військового комісаріату отримав рапорт заступника військового комісара-начальника відділення комплектування Сєвєродонецького МВК майора ОСОБА_1 (вх.3694), яким він висловив своє бажання про звільнення.

Не маючи права приймати рішення про звільнення військовослужбовця, відповідач супровідним листом від 13.05.2019 № 3/587 направив його до Луганського обласного військового комісаріату.

Рапорт позивача було розглянуто військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_5 та надано відповідь позивачу, який було йому доведено, що підтверджується листом від 16 травня 2019 року №ВОЗІК/1290.

Сєвєродонецький МВК не був учасником у адміністративній справі №360/2650/19 щодо визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії та не був повідомлений жодним чином про рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року, на яке посилається позивач та строки запланованого звільнення ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1.5 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони від 10.04.2019 №170, для припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу , в органах військового управління оформляються Подання.

Про направлення подання до звільнення з військової служби ОСОБА_1 , заступника військового комісара - начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на виконання зазначеного рішення суду до оперативною командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сєвєродонецький МВК не було інформовано.

Про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас за підпунктом «й» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) від 12 листопада 2019 року №257 Сєвєродонецький МВК був повідомлений лише після видання зазначеного наказу, який було доведено до виконання військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується витягом із наказу від 12 листопада 2019 року №257 та супровідним листом від 22.11.2019 року №В03ІК/2773.

Тому виконати умову щодо підтвердження періодів служби та іншої діяльності, що підлягає зарахуванню до вислуги років в календарному обчисленні, на пільгових умовах, а також уточнення та підтвердження належним чином загального страхового стажу, встановлення якого необхідно для призначення ОСОБА_1 , звільненому з військової служби пенсії на підставі п.«б» ч.2 ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ та розрахувати вислугу років військової служби не пізніше ніж за два місяці до дати на яку планувалось звільнення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не мав можливості.

На даний час особова справа майора ОСОБА_1 направлена для обчислення вислуги років та страхового стажу фінансово-економічним управлінням Сухопутних військ Збройних Сил України для призначення пенсії, що підтверджується супровідним листом № 49ДСК від 19.03.2020.

26 грудня 2019 року, в день прибуття з військово-медичного клінічного центру Північного регіону, військова частина НОМЕР_1 м.Харків, майор ОСОБА_1 , заступник військового комісара-начальник відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », справи та посаду здав, що підтверджено актом прийому-передачі справ та майна відділення комплектування та його рапортом.

З огляду на викладені обставини, а саме про те, що Сєвєродонецький МВК не було повідомлено про вищезазначене рішення суду щодо звільнення ОСОБА_1 на підставі саме його рапорту №3694 від 10.05.2019, 26.12.2019 на виконання наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) від 12 листопада 2019 року №257 про звільнення в запас майора ОСОБА_1 , військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_8 було видано наказ (по стройовій частині) № 212 про виключення його зі списків особового складу, який було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 для проведення усіх необхідних розрахунків.

Сєвєродонецький міський військовий комісаріат підпорядковується ІНФОРМАЦІЯ_9 , на території відповідальності якого він перебуває згідно з адміністративно-територіальним устроєм України та є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_5 та не має свого фінансового органу та речової служби, що підтверджується супровідним листом від 27.12.2019 №3/1423.

Нарахування та виплата компенсації за невикористане речове майно військовослужбовцям Сєвєродонецького міського військового комісаріату здійснюється Луганським обласним військовим комісаріатом. Грошова компенсація військовослужбовцям за неотримане ними харчування постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 р. № 426 не передбачена.

Представник третьої особи Луганського ОВК у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. 09.04.2020 через канцелярію суду надав письмові пояснення щодо позовних вимог ОСОБА_1 , в яких зазначив наступне (а.с.80-82).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/2650/19 щодо визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язано Луганський обласний військовий комісаріат звільнити ОСОБА_1 з військової служби на підставі рапорту від 10 травня 2019 року як такого, що уклав контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, вислужив не менше 24 місяців військової служби за контрактом та не висловив бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду.

З метою уникнення штрафних санкцій Луганський обласний військовий комісаріат виконав рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № №360/2650/19. При цьому, в рішенні не було вказано задовольнити рапорт позивача.

26 грудня 2019 року, в день прибуття з військово-медичного клінічного центру Північного регіону, військова частина НОМЕР_1 м.Харків, майор ОСОБА_1 , заступник військового комісара-начальник відділення комплектування Сєвєродонецького міського військового комісаріату Луганської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », справи та посаду здав, що підтверджено актом прийому-передачі справ та майна відділення комплектування та його рапортом.

16.03.2020 року за вих. ЮК/96 командиру військової частини НОМЕР_2 було надіслано листа із запитом про речовий атестат.

17.03.2020 за вих. 0501/33/3/67 від ТВО командира військової частини НОМЕР_2 було отримано відповідь, в якій вказано, що після закінчення відрядження позивача у вищевказаній військовій частині, він не звертався до речової служби, речовий атестат не отримував.

Тому провести повний розрахунок із позивачем не було можливості ще із причини того, що його речовий атестат не знаходився ні у ІНФОРМАЦІЯ_10 , ні у Сєвєродонецького МВК.

На даний час командиром військової частини НОМЕР_2 речовий атестат позивача направлено до Луганського ОВК фельєгерським зв`язком. Особова справа, на даний час, майора ОСОБА_1 направлена для обчислення вислуги років та страхового стажу фінансово-економічним управлінням Сухопутних військ Збройних Сил України для призначення пенсії, що підтверджується супровідним листом №49ДСК від 19.03.2020.

Нарахування та виплата компенсації за невикористане речове майно військовослужбовцям Сєвєродонецького міського військового комісаріату здійснюється Луганським обласним військовим комісаріатом.

На підставі викладеного, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-74 КАС України, суд прийшов до такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу під час мобілізації із подальшим укладенням контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посаді осіб офіцерського складу. Наказом від 16.03.2016 № 35 командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » призначений на посаду заступника військового комісара начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рапортом від 10.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_8 про звільнення його з військової служби, у задоволенні якого було відмовлено Луганським ОВК (а.с.4).

Позивачем оскаржено у судовому порядку бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_10 , що виразилася у невиконанні умов контракту в частині звільнення громадян України з військової служби, які вислужили 24 місяці та не бажають продовжувати службу за контрактом.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 у справі № 360/2650/19 позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі рапорту від 10 травня 2019 року, як такого, що уклав контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, вислужив не менше 24 місяців військової служби за контрактом та не висловив бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду;

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнити ОСОБА_1 з військової служби на підставі рапорту від 10 травня 2019 року як такого, що уклав контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, вислужив не менше 24 місяців військової служби за контрактом та не висловив бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду (а.с.90-95).

На виконання рішення суду від 15.08.2019 у справі № 360/2650/19, наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 12.11.2019 № 257 відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», звільнено з військової служби у запас за підпунктом «й» (які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) майора ОСОБА_1 , заступника військового комісара начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.56).

Даний наказ доведено до виконання військовому комісару ОСОБА_3 25.11.2019 Луганським ОВК згідно супровідного листа від 22.11.2019 № ВОЗІК/2773 (а.с.55).

Наказом військового комісара Сєвєродонецького МВК від 26.12.2019 № 212, майор ОСОБА_1 вважається таким, що 26 грудня 2019 року справи та посаду здав і направлений для зарахування на військовий облік до Сєвєродонецького міського військового комісаріату Луганської області. Також, даним наказом ОСОБА_1 26.12.2019 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Не погоджуючись із прийнятим наказом Сєвєродонецького МВК від 26.12.2019 №212 та діями відповідача з підстав відсутності у наказі інформації про виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористане речове майно, та не обчислення відповідачем вислуги років для призначення пенсії, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232).

Відповідно до частини другої статті 2 Закону № 2232 проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону (частина перша статті 19 Закону № 2232).

За приписами частини першої статті 26 Закону № 2232 звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону № 2232 контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації): які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду.

Звільнення з військової служби військовослужбовців, які набули право на звільнення зі служби за цією підставою (за бажанням військовослужбовців), здійснюється у строки, визначені центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, але не пізніше трьох місяців з дня набуття такого права, а тих, хто на час набуття права на звільнення зі служби виконують завдання в інтересах оборони України під час дії особливого періоду, беруть безпосередню участь у веденні воєнних (бойових) дій, у тому числі на території проведення антитерористичної операції, а також у районах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії держави, що формально чи фактично є учасником воєнних дій проти України, - протягом трьох місяців з дня завершення виконання таких завдань.

Звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України(частина сьома статті 26 Закону № 2232).

Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України, яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі (далі Положення № 1153).

Відповідно до пункту 7 Положення № 1153 військова служба закінчується, зокрема, в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас.

Згідно із абзацом п`ятим підпункту 2 пункту 225 Положення № 1153 звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (крім строку проведення мобілізації) до введення воєнного стану - на підставах, передбачених частинами другою, третьою, пунктом 1 частини четвертої, пунктом 2 частин п`ятої і шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами, крім звільнення через службову невідповідність осіб офіцерського складу, які займають посади, вищі за посади командирів батальйонів (кораблів 3 рангу), та крім звільнення у зв`язку з позбавленням військового звання підполковник (капітан 2 рангу) і вище в дисциплінарному порядку, - командувачами видів Збройних Сил України, командувачами військ (сил) Збройних Сил України, що не входять до складу видів Збройних Сил України, командиром військової частини НОМЕР_3 , керівниками служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, начальником Національного університету оборони України імені Івана Черняховського.

Військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) військовий комісаріат, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця (пункт 233 Положення № 1153).

У відповідності до пункту 234 Положення № 1153 перед звільненням військовослужбовців уточнюються дані про проходження ними військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби.

Вислуга років військової служби військовослужбовців розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення.

Інформація про розраховану вислугу років військової служби доводиться військовослужбовцю під підпис перед оформленням документів для його звільнення з військової служби. У разі незгоди з розрахунком вислуги років військової служби військовослужбовець повинен письмово обгрунтувати свої заперечення на аркуші з розрахунком вислуги років і засвідчити їх своїм підписом. У разі відмови військовослужбовця підписати розрахунок вислуги років про це робиться відповідний запис на цьому ж аркуші та засвідчується підписами осіб, які були присутні під час бесіди.

Заперечення військовослужбовців щодо розрахунку вислуги років військової служби розглядаються командирами (начальниками) військових частин перед оформленням документів для звільнення з військової служби. Спірні питання щодо заліку вислуги років окремих періодів служби для призначення пенсії розглядаються спеціальною комісією Міністерства оборони України.

Порядок проведення розрахунку вислуги років визначається Міністерством оборони України.

Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/26071 затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (далі Положення № 530).

Розділом ІІ Положення № 530 визначено порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії.

У відповідності до пункту 2.10 Положення № 530 перед представленням військовослужбовців до звільнення з військової служби управління (відділ) персоналу уточнює дані про проходження ними служби, а в необхідних випадках і дані про навчання в цивільних вищих (або колишніх середніх) навчальних закладах до прийняття (призову) на військову службу, підтверджує в послужних списках з їх особових справ періоди служби та іншої діяльності, що підлягає зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні, і окремо - на умовах, передбачених пунктом 2.2 цього розділу, або на пільгових умовах, після чого разом з відповідними підрозділами персоналу.

Обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсій здійснюється, зокрема, фінансово-економічними управліннями командувань видів Збройних Сил України за поданням відповідних управлінь (відділів) персоналу - офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу управлінь (відділів) оперативних (повітряних) командувань, з`єднань і військових частин, що належать до їх складу, а також офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу військових частин, підпорядкованих Міністерству оборони України, що займають посади, призначення на які здійснюються наказами командувачів військ оперативних командувань, командирів повітряних командувань (по особовому складу), їм відповідних і нижче (пункт 2.12 Положення № 530).

За приписами пункту 2.15 Положення № 530 попередній розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію складається відповідним управлінням (відділом) персоналу та передається разом з особовою справою до фінансового органу (пункт 2.12 цього розділу), який складає основний розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію і повертає його в управління (відділ) персоналу для долучення до особової справи військовослужбовця.

Вислуга років розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення військовослужбовця.

Отже, з аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що вислуга років військової служби військовослужбовців розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення. При цьому, інформація про розраховану вислугу років військової служби доводиться військовослужбовцю під підпис перед оформленням документів для його звільнення з військової служби. Обчислення вислуги років для призначення пенсій здійснюється, зокрема, фінансово-економічними управліннями командувань видів Збройних Сил України за поданням відповідних управлінь (відділів) персоналу.

Згідно із частиною третьою статті 24 Закону № 2232 закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

У відповідності до пункту 242 Положення № 1153 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.2011 № 2011-ХІ, що встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі (далі Закон № 2011).

У відповідності до частини першої статті 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною першою статті 9-1 Закону № 2011 встановлено, що продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення всіх видів матеріального забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів, та виплати грошової компенсації вартості за речове майно, що не отримано такими військовослужбовцями, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок № 178), пунктом 3 якого визначено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Судом встановлено, що рапортом від 10.05.2019, який було отримано Сєвєродонецьким МВК 10.05.2019 за № 3694, ОСОБА_1 просив вирішити, зокрема питання щодо виплати йому на день виключення зі списків особового складу військової частини грошової компенсації за неотримане речове майно (а.с.4).

При цьому, рішенням суду від 15.08.2019 у справі № 360/2650/19 було зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнити ОСОБА_1 з військової служби саме на підставі рапорту від 10 травня 2019 року (а.с.90-95).

Проте, наказ відповідача не містить інформацію щодо виплати позивачу грошової компенсації за невикористане ним речове майно. Право ОСОБА_1 на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно сторонами не заперечується.

З письмових пояснень Луганського ОВК вбачається, що повний розрахунок з позивачем не було проведено, оскільки речовий атестат ОСОБА_1 не знаходився ні у ІНФОРМАЦІЯ_10 , ні у Сєвєродонецького МВК. На даний час командиром військової частини НОМЕР_2 речовий атестат позивача направлено до ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Суд зауважує, що на дату розгляду справи відповідна грошова компенсація за невикористане речове майно ОСОБА_1 не виплачена.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що на момент видання наказу військового комісара Сєвєродонецького МВК (по стройовій частині) від 26.12.2019 № 212 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу, з позивачем не було проведено повний розрахунок щодо виплати грошової компенсації за невикористане речове майно, що унеможливлювало його виключення зі списків особового складу. Згода ОСОБА_1 на виключення його зі списків особового складу до проведення з ним усіх необхідних розрахунків до матеріалів справи відповідачем не надана.

У відповідності до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, матеріалами справи також встановлено та не заперечується сторонами, що на момент звільнення зі служби, ОСОБА_1 набув право на пенсійне забезпечення за вислугою років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Однак, відповідачем, у визначений чинним законодавством строк, не було проведено попереднього розрахунку вислуги років (страхового стажу) ОСОБА_1 із направленням його особової справи до фінансового органу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для складання основного розрахунку вислуги років (страхового стажу) відповідно до вимог Положення № 530, що також підтверджується листом відповідача від 03.01.2019 вих. № 15 (а.с.115).

Доказів доведення до ОСОБА_1 інформації про розраховану вислугу років військової служби перед оформленням документів для його звільнення з військової служби відповідачем суду також не надано.

На даний час особова справа майора ОСОБА_1 направлена для обчислення вислуги років та страхового стажу фінансово-економічним управлінням Сухопутних військ Збройних Сил України для призначення пенсії, що підтверджується супровідним листом № 49ДСК від 19.03.2020 (а.с.57).

Разом з тим, на момент розгляду справи, відповідний розрахунок вислуги років (страхового стажу) позивача відповідачем не здійснено.

Отже, наявними матеріалами справи підтверджується, що наказ відповідача від 26.12.2019 № 212 не містить відповідного обрахування вислуги років (страхового стажу) ОСОБА_1 для призначення пенсії. Не містить наказ і інформацію щодо виплати позивачу грошової компенсації за невикористане речове майно згідно його рапорту від 10.05.2019, на підставі якого й відбулося звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто, відповідачем прийнято оскаржуваний наказ в частині виключення зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_8 без згоди позивача до проведення з ним повного розрахунку з порушенням вимог, визначених пунктом 242 Положення № 1153/2008, та без обрахування його вислуги років (страхового стажу), що свідчить про невідповідність такого рішення вимогам пунктів 1 (прийнято не у спосіб, визначений законом), 3 (без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення), 5 (вимога щодо добросовісності), 6 (вимога щодо розсудливості) та 8 (пропорційність) частини другої статті 2 КАС України.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на встановлені обставини та на правове регулювання спірних правовідносин, суд вважає за необхідне з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача вийти за межі позовних вимог, та обрати належний в розумінні статті 13 Конвенції спосіб захисту порушеного права позивача шляхом визнання протиправним та скасування наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 26.12.2019 № 212 в частині виключення майора ОСОБА_1 , заступника військового комісара начальника відділення комплектування Сєвєродонецького міського військового комісаріату МВК Луганської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », звільненого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) від 12.11.2019 № 257, зі списків особового складу та всіх видів забезпечення 26.12.2019 та зобов`язання Сєвєродонецький міський військовий комісаріат внести зміни до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 26.12.2019 № 212 в частині визначення дати виключення майора ОСОБА_1 , заступника військового комісара начальника відділення комплектування Сєвєродонецького МВК Луганської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », звільненого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) від 12.11.2019 №257, зі списків особового складу частини з дати проведення з останнім повного розрахунку грошової компенсації за невикористане речове майно та обрахунку вислуги років (страхового стажу).

Обов`язок відповідача вжити решту заходів, пов`язаних зі зміною дати виключення позивача зі списків особового складу частини, визначено діючим законодавством, і відповідно додаткового зобов`язання не потребує.

Розподіл судовий витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій, відповідний статус якого підтверджено посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим 07.04.2016 (а.с.7).

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиравним та скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 26.12.2019 № 212 в частині виключення майора ОСОБА_1 , заступника військового комісара начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », звільненого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) від 12.11.2019 № 257, зі списків особового складу та всіх видів забезпечення 26.12.2019.

Зобов`язати Сєвєродонецький міський військовий комісаріат внести зміни до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 26.12.2019 № 212 в частині визначення дати виключення майора ОСОБА_1 , заступника військового комісара начальника відділення комплектування Сєвєродонецького міського військового комісаріату Луганської області оперативного командування «Схід», звільненого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) від 12.11.2019 № 257, зі списків особового складу частини з дати проведення з останнім повного розрахунку грошової компенсації за невикористане речове майно та обрахунку вислуги років (страхового стажу).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 03 липня 2020 року.

Суддя К.Є. Петросян