Справа № 826/3842/17
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3842/17 Головуючий у І інстанції - Кузьменко В.А.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державна продовольча-зернова корпорація України" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Державна продовольча-зернова корпорація України" до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство "Державна продовольча-зернова корпорація України" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДПС, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24 листопада 2015 року № , № .

Позовні вимоги мотивовано протиправністю зменшення бюджетного відшкодування та зменшення розміру від`ємного значення, оскільки господарські операції із контрагентами підтверджені первинними документами та податковими накладними, а ПАТ "ДПЗКУ" дотримано передбачені Податковим кодексом України умови для формування податкового кредиту.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року в задоволенні адміністративного позову Публічному акціонерному товариству "Державна продовольчо-зернова корпорація України" відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Державна продовольча-зернова корпорація України" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство "Державна продовольча-зернова корпорація України" посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Публічне акціонерне товариство "Державна продовольча-зернова корпорація України" вказує на те, що сертифікати щодо проходження карантинного, санітарного, ветеринарного контролю та сертифікатів відповідності не є первинним документами в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та звітність», тому вказані документи є не обов`язковими для формування даних податкового обліку та жодним чином не підтверджують факт вчинення господарської операції. Також, оскільки зерно було українського походження жодних сертифікатів проходження карантинного, санітарного, ветеринарного контролю та сертифікатів відповідності постачальник надавати не зобов`язаний. Крім того, по взаємовідносинах між АТ «ДПЗКУ» і Відповідачем не було встановлено порушення п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України. Відповідно до укладених договорів з контрагентами постачання товару здійснювалося на умовах СРТ або EXW за правилами Інкотермс 2010. Отже, будь якому випадку AT «ДПЗКУ» не був стороною правовідносин із доставки зернових, оскільки за доставкою на умовах EXW передача права власності на зерно відбувалося на території зернових складів АТ «ДПЗКУ». По доставці умовах доставки СРТ доставка до складу покупця (AT «ДПЗКУ») здійснювалася силами та засобами продавця. Жодного відношення до первинних документів, які складалися між перевізником та контрагентами постачальниками AT «ДПЗКУ» не має. Так, склади на яких відбувалася передача зерна, за умовам поставками EXW, належать AT «ДПЗКУ», тому обов`язку заключати договори з самим собою у підприємства не має та нормами законодавства України не передбачено. Крім того, Відповідачем в акті перевірки від 07.11.2017 року № 1853/28-10-14-06/37243279 не встановлювалися факти безтоварності господарських операцій між АТ «ДПЗКУ» і контрагентами та Відповідачем не поставлено під сумнів наявність зернових культур.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Також на адресу суду надійшло клопотання від Офісу великих платників податків ДПС про заміну Відповідача - Офісу великих платників податків ДФС на його правонаступника - Офіс великих платників податків ДПС, яке підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" постановлено реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2.

Зокрема, згідно переліку додатку 2, до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 537 Офіс великих платників податків ДФС реорганізовано шляхом його приєднання до Офісу великих платників податків ДПС.

До Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис № 1 від 30.07.2019 року про державну реєстрацію Офісу великих платників податків ДПС.

Згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України № 682-р від 21.08.2019 року функції і повноваження Державної фіскальної служби з реалізації державної податкової політики, державної політики із адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби із правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань припинено, а контроль за дотриманням таких функцій та повноважень покладено на Державну податкову службу згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" (Офіційний вісник України, 2019 року, № 26, ст. 900).

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на те, що функцію з адміністрування податків та зборів покладено на Офіс великих платників податків ДПС, Відповідач просить замінити неналежну сторону у справі Офіс великих платників податків ДФС на належну - Офіс великих платників податків ДПС.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та вважає за необхідне допустити процесуальне правонаступництво шляхом заміни Офісу великих платників податків ДФС на Офіс великих платників податків ДПС.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до податкового повідомлення-рішення Офісу від 24 листопада 2015 року № згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, за порушення підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14, пункту 200.4 статті 200, пункту 185.1 статті 185, пункту 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України ПАТ "ДПЗКУ" зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 104 616 729,00 грн. за лютий-червень 2016 року та застосовано штрафні санкції на суму 52 308 364,50 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення Офісу від 24 листопада 2015 року № згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, за порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України ПАТ "ДПЗКУ" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість (далі по тексту - ПДВ) за червень 2016 року на 17 155 235,00 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта від 07 листопада 2017 року № 1853/28-10-14-06/37243279 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" () з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності, повноти, нарахуванню та сплати податків до бюджету при фінансово-господарських взаємовідносин із контрагентами" (далі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки встановлено порушення позивачем пункту 185.1 статті 185, пункту 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України в результаті чого завищено суму податкового кредиту та від`ємного значення в сумі 121 771 964,00 грн., в тому числі: за жовтень 2015 року на суму ПДВ 1 553 181,00 грн.; за грудень 2015 року на суму ПДВ 180 190,00 грн.; за січень 2016 року на суму ПДВ 441 236,00 грн.; за лютий 2016 року на суму ПДВ 9 607 609,00 грн.; за березень 2016 року на суму ПДВ 30 309 266,00 грн.; за квітень 2016 року на суму ПДВ 35 291 338,00 грн.; за травень 2016 року на суму ПДВ 25 706 873,00 грн.; за червень 2016 року на суму ПДВ 18 682 271,00 грн.; підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України в результаті чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування в сумі 104 616 729 грн., в тому числі: за лютий 2016 року на суму ПДВ 6 722 467,00 грн.; за березень 2016 року на суму ПДВ 31 068 310,00 грн.; за квітень 2016 року на суму ПДВ 32 023 813,00 грн.; за травень 2016 року на суму ПДВ 19 142 431,00 грн.; за червень 2016 року на суму ПДВ 15 659 708,00 грн., яка підлягає зменшенню.

Вказані в акті перевірки порушення мотивовані неправомірним включенням до складу податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинам із ТОВ "Мінт 101", ТОВ "Паллатіум", Фермерським господарством "Агро - Промінь", ТОВ "Призматекс", ТОВ "Оптима - Експерт", ТОВ Фірма "САН", ТОВ "Будмонтаж", ТОВ "Аква - НТ", ТОВ "Еко - Маркетінг", ТОВ "Зіс Трак Юг", ФОП ОСОБА_1 , ТОВ "Ілтекс Україна", ТОВ "Агрос - Плюс", ТОВ "Гамма Ойл", ТОВ "Зернокомтранс", ТОВ "Мілл - Трейд", ТОВ "Маркет - НК", ТОВ "Гавран", ТОВ "Мебеленд", ТОВ "Аргента Союз", ТОВ "Альфа - Трест", ТОВ "Євро Трейдінг", ТОВ "Никсервіс - Плюс", ТОВ "Аркадія Центр", ТОВ "Елізавет - Зерно", у зв`язку із наступним: відповідно до зібраної податкової інформації не встановлено доказів наявності матеріально-технічної бази у вказаних контрагентів, необхідних для здійснення спірних господарських операцій, зокрема, наявності: транспортних засобів (рухомих складів), укладених договорів із перевізниками, кваліфікованих працівників, зерноскладів; у ході перевірки Офіс ВПП ДФС листом від 03 жовтня 2016 року №4795/10/28-10-14-06-12 звернувся до Державного підприємства "Держреєстри України" з проханням надати інформацію з основного реєстру та реєстру зернового складу по контрагентам (постачальникам) ПАТ "ДПЗК" за період вересень 2015-червень 2016 року; відповідно до отриманої відповіді від 19 жовтня 2016 року №358 складські документи щодо зберігання зерна (пшениця, кукурудза, ячмінь та інше) не виписувались та реєструвались на ім`я вказаних контрагентів-постачальників) в обсягах, які були придбані Позивачем; таким чином, на думку Відповідача, документально оформлені поставки на ПАТ "ДПЗКУ" товару, що ідентифікується за найменуванням (характеристикою) не підтверджується реальним його одержанням (придбанням) від постачальників, а відсутність придбання товару по ланцюгу постачання засвідчує недійсність (неможливість) формування ним відповідного активу та доводить нереальність здійснення поставки (продажу) товару на користь ПАТ "ДПЗКУ"; при дослідженні первинних документів, наданих до перевірки, встановлено, що документи складені без дотримання чинного законодавства та не підтверджують фактичного здійснення операцій. Під час перевірки Відповідач дійшов висновку, про не підтвердження фактів отримання товару по ланцюгу постачання; про відсутність реального джерела походження сільськогосподарських культур та в подальшому реалізованих на ПАТ "ДПЗКУ"; про відсутність фактичного здійснення послуг по організації перевезень та про не підтвердженням складського зберігання зернових згідно витягу з основного реєстру та реєстру зернового складу Державного підприємства "Держреєстри України".

Акціонерне товариство "Державна продовольча-зернова корпорація України" не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями від 24 листопада 2015 року № , № , звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції погодився із думкою Відповідача про те, що документально оформлені поставки на ПАТ "ДПЗКУ" товару, що ідентифікується за найменуванням (характеристикою) не підтверджується реальним його одержанням (придбанням) від постачальників, а відсутність придбання товару по ланцюгу постачання свідчить про нереальність здійснення поставки (продажу) товару на користь ПАТ "ДПЗКУ". У справі також відсутні докази, які б достовірно підтверджували подальший рух придбаного товару, оскільки наявні у справі документи не дозволяють прослідувати подальший рух начебто придбаного зерна у постачальників. Суд першої інстанції дійшов висновку, що висновки акта перевірки про порушення Позивачем норм Податкового кодексу України в частині завищення суми податкового кредиту та від`ємного значення та завищення заявлену ПАТ "ДПЗКУ" суми бюджетного відшкодування є обґрунтованими та не спростовуються матеріалами справи, тому зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість і зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість є правомірним, а позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень від 24 листопада 2015 року № , № документально не підтверджуються.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій Позивачем з його контрагентами; мету придбання та обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності Позивача, встановити спеціальну податкову правосуб`єктність учасників господарської операції.

Наявні у справі докази підтверджують, що між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "МІНТ 101" (продавець) укладено договори поставки:

- від 25 листопада 2015 року № КИВ0026-С/4431 та додаткові угоди до нього № 001КЗ від 25 листопада 2015 року, № 003К3 від 30 листопада 2015 року, № 004К3 від 02 грудня 2015 року, № 005К3 від 03 грудня 2015 року, № 006К3 від 08 грудня 2015 року, № 007К3 від 21 грудня 2015 року, № 008К3 від 24 грудня 2015 року, № 009К3 від 25 грудня 2015 року, № 010К3 від 30 грудня 2015 року, № 011К3 від 01 лютого 2016 року;

- від 08 лютого 2016 року № КИВ0033-С/4767 та додаткова угода до нього № 001 К3 від 08 лютого 2016 року;

- від 18 лютого 2016 року № КИВ0038-С/4957 та додаткові угоди до нього № 001 К3 від 18 грудня 2016 року, № 002 К3 від 24 лютого 2016 року, № 003 К3 від 27 лютого 2016 року, № 004 К3 від 01 березня 2016 року, № 005 К3 від 29 лютого 2016 року, № 006 К3 від 01 березня 2016 року, № 007 К3 від 02 березня 2016 року, № 008 К3 від 05 березня 2016 року, № 009 К3 від 09 березня 2016 року, № 010 ПЗ від 13 березня 2016 року, № 011 К3 від 16 березня 2016 року, № 012 К3 від 21 березня 2016 року, № 013 К3 від 21 березня 2016 року;

- від 23 березня 2016 року № КИВ0041-С/5250 та додаткові угоди до нього № 001 Я3 від 23 березня 2016 року, № 002 Я3 від 24 березня 2016 року, № 003 Я3 від 26 березня 2016 року;

- від 24 березня 2016 року № КИВ0044-С/5251 та додаткова угода до нього № 001 К3 від 24 березня 2016 року;

- від 25 березня 2016 року № КИВ0045-С/5253 та додаткові угоди до нього № 001 П3 від 25 березня 2016 рок, № 002 К3 від 25 березня 2016 року;

- від 28 березня 2016 року № КИВ0047-С/5254 та додаткові угоди до нього № 001 К3 від 28 березня 2016 року, № 002 К3 від 29 березня 2016 року, № 003 П3 від 02 квітня 2016 року;

- від 12 квітня 2016 року № КИВ0052-С/5273 та додаткові угоди до нього №001 К3 від 12 квітня 2016 року, №002 К3 від 15 квітня 2016 року, № 003 К3 від 19 квітня 2016 року, № 004 К3 від 18 квітня 2016 року;

- від 21 квітня 2016 року № КИВ0054-С/5295 та додаткові угоди до нього № 001 К3 від 21 квітня 2016 року, № 002 П3 від 22 квітня 2016 року;

- від 22 квітня 2016 року № КИВ0056-С/5301 та додаткова угода до нього № 001 К3 від 22 квітня 2016 року;

- від 26 квітня 2016 року № КИВ0058-С/5596 та додаткова угода до нього № 001 К3 від 26 квітня 2016 року;

- від 28 квітня 2016 року № КИВ0059-С/5312 та додаткові угоди до нього № 001 П3 від 28 квітня 2016 року, № 002 К3 від 29 квітня 2016 року;

- від 04 травня 2016 року № КИВ0061-С/5480 та додаткові угоди до нього № 001 К3 від 04 травня 2016 року, № 002 ПФ від 06 травня 2016 року, додаткової угоди № 003 П3 від 06 травня 2016 року;

- від 06 травня 2016 року № КИВ0062-С/5483 та додаткові угоди до нього № 001 К3 від 06 травня 2016 року, № 002 К3 від 10 травня 2016 року, №003 К3 від 11 травня 2016 року;

- від 11 травня 2016 року № КИВ0064-С/5484 та додаткові угоди до нього № 001 ПФ від 12 травня 2016 року, № 002 ПЗ від 13 травня 2016 року, № 003 К від 18 травня 2016 року;

- від 17 травня 2016 року № КИВ0068-С/5495 та додаткова угода до нього № 001 ПФ від 17 травня 2016 року;

- від 23 травня 2016 року № КИВ0070-С/5598 та додаткові угоди до нього № 001 КЗ від 23 травня 2016 року, № 002 КЗ від 23 травня 2016 року, № 003 ПФ від 27 травня 2016 року;

- від 27 травня 2016 року № КИВ0073-С/5602 і додаткові угоди до нього № 001 ПЗ від 27 травня 2016 року, № 002 ПФ від 30 травня 2016 року, № 003 КЗ від 01 червня 2016 року, № 004 ПФ від 16 червня 2016 року, № 005 ПФ від 20 червня 2016 року, № 006 ПФ від 21 червня 2016 року.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Паллатіум" (продавець) укладено договори поставки: № МИК 0211-С від 09 лютого 2016 року, № МИК 0217-С від 12 лютого 2016 року, № МИК 0263-С від 02 квітня 2016 року, № МИК 0270-С від 06 квітня 2016 року, № МИК 0276-С від 12 квітня 2016 року, № МИК 0277-С від 14 квітня 2016 року, № МИК 0283-С від 28 квітня 2016 року, № МИК 0286-С від 08 травня 2016 року та додаткові угоди до них.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та Фермерським господарством "Агро - Промінь" (продавець) укладено договори поставки: № МИК 0220-С від 12 лютого 2016 року, № ДНП0137-С від 18 березня 2016 року, № МИК 0268-С від 05 квітня 2016 року, № ДНП0184-С від 01 червня 2016 року, № ДНП0185-С від 01 червня 2016 року, № ДНП0191-С від 08 червня 2016 року, № ДНП0195-С від 09 червня 2016 року, № ДНП0196-С від 10 червня 2016 року та додаткові угоди до них.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "ПРИЗМАТЕКС" (продавець) укладено договори поставки: № КИВ 0031-С від 03 лютого 2016 року, № КИВ0036-С від 12 лютого 2016 року, № КИВ 0050-С від 31 березня 2016 року, № КИВ 0055-С від 23 квітня 2016 року, № КИВ 0057-С від 26 квітня 2016 року, № КИВ 0060-С від 04 травня 2016 року, № КИВ 0063-С від 11 травня 2016 року, № КИВ 0069-С від 23 травня 2016 року, № КИВ 0072-С від 27 травня 2016 року на постачання зерна українського походження врожаю 2015 року.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Оптима - Експерт" (продавець) укладено договори поставки: № ОДН 0263-С від 05 квітня 2016 року, ОДН 0268-С від 08 квітня 2016 року, № ОДН 0293-С від 13 травня 2016 року, № ОДН 0295-С від 25 травня 2016 року, № ОДН 0320-С від 20 червня 2016 року, № ХРН 0116-С від 23 червня 2016 року, № ХРН 0116-С від 23 червня 2016 року, № ХРН 0129-С від 24 червня 2016 року, № ХРН 0130-С від 24 червня 2016 року та додаткові угоди до них.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "ФІРМА "САН" (продавець) укладено договори поставки: № МИК 0282-С від 27 квітня 2016 року, № МИК 0287-С від 10 травня 2016 року, № МИК 0288-С від 12 травня 2016 року, № МИК 0291-С від 16 травня 2016 року, № МИК 0300-С від 27 травня 2016 року, № МИК 0302-С від 01 червня 2016 року, № МИК 0304-С від 09 червня 2016 року, № МИК 0323-С від 30 червня 2016 року на постачання зерна українського походження врожаю 2015 року, а також укладено договори № МИК 0314-С від 29 червня 2016 року та № МИК 0313-С від 29 червня 2016 року, на постачання зерна українського походження врожаю 2015 року.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Будмонтаж" (продавець) укладено договори поставки: № МИК 0253-С від 22 березня 2016 року, № ОДН 0249-С від 22 березня 2016 року, № ОДН 0259-С від 31 березня 2016 року, № ОДН 0278-С від 14 квітня 2016 року, № МИК 0278-С від 15 квітня 2016 року, № МИК 0279-С від 20 квітня 2016 року, № МИК 0298-С від 27 травня 2016 року, № ОДН 00308-С від 30 травня 2016 року на постачання зерна українського походження врожаю 2015 року.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Аква - НТ" (продавець) укладено договори поставки: № МИК0025-С від 05 вересня 2015 року, № МИК 0220-С від 12 лютого 2016 року, № ПОЛ0204-С від 16 лютого 2016 року, № ОДН 0236-С від 18 лютого 2016 року, № МИК 0220-С від 12 лютого 2016 року, № ОДН 0236-С від 18 лютого 2016 року, № МИК 0262-С від 31 березня 2016 року та додаткові угоди до них.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Еко - Маркетинг" (продавець) укладено договори поставки: від 17 травня 2016 року № ОДН0294-С / 5539, від 19 травня 2016 року № ОДН0296-С / 5543, від 20 травня 2016 року № ОДН0297-С / 5545, від 26 травня 2016 року № ОДН0303-С / 5566, від 27 травня 2016 року № ОДН0304-С / 5569 на постачання зерна українського походження врожаю 2015 року.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Зіс Трак Юг" (продавець) укладено договори поставки: від 28 травня 2016 року № ОДН 0256-С / 5369, від 01 квітня 2016 року №ОДН 0260-С / 5379, від 01 квітня 2016 року №ОДН 0262-С / 5185, від 06 квітня 2016 року №ОДН 0285-С / 5205 на постачання зерна українського походження врожаю 2015 року.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ФОП ОСОБА_1 (продавець) укладено договори поставки: від 15 вересня 2015 року № ЧРК 0013-С, від 02 лютого 2016 року № ОДН 0213-С, від 05 лютого 2016 року № ОДН 0217-С, від 11 лютого 2016 року № ЧРК0072-С, від 16 лютого 2016 року № ЧРК0078-С, від 28 березня 2016 року № ЧРК0094-С, від 21 квітня 2016 року № ЧРК00115-С та додаткові угоди до них.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Ілтекс Україна" (продавець) укладено договори поставки:

- від 30 жовтня 2015 року № МИК0132-С/4389, додаткові угоди № 001Я3 від 30 жовтня 2015 року, № 002Я3 від 31 жовтня 2015 року, № 003Я3 від 10 листопада 2015 року, № 004Я3 від 18 листопада 2015 року, № 005К3 від 20 листопада 2015 року, № 006К3 від 29 листопада 2015 року, № 007К3 від 03 грудня 2015 року, № 008К3 від 05 грудня 2015 року, № 009К3 від 13 грудня 2015 року, № 010К3 від 22 грудня 2015 року;

- від 25 грудня 2015 року № ОДН 0207-С/4153, додаткові угоди № 001 К3 від 26 грудня 2015 року , № 002 К3 від 28 грудня 2015 року, № 003 К3 від 30 грудня 2015 року, № 004 К3 від 20 січня 2016 року;

- від 07 лютого 2016 року № ОДН 0222- /4886, додаткова угода № 001 К3 від 07 лютого 2016 року;

- від 13 лютого 2016 року № ОДН 0227-С/4894, додаткові угоди № 001 К3 від 13 лютого 2016 року, № 002 К3 від 26 лютого 2016 року, № 003 К3 від 01 березня 2016 року, № 004 К3 від 01 березня 2016 року, № 005 К3 від 02 березня 2016 року, № 007 К3 від 05 березня 2016 року, № 008 К3 від 04 березня 2016 року, № 009 К3 від 10 березня 2016 року, 010 К3 від 17 березня 2016 року, № 011 К3 від 18 березня 2016 року, № 012 К3 від 21 березня 2016 року, № 013 К3 від 23 березня 2016 року, № 014 К3 від 21 березня 2016 року, № 015 К3 від 28 березня 2016 року;

- від 07 квітня 2016 року № ОДН 0267-С/5264, додаткові угоди № 001 К3 від 07 квітня 2016 року, №002 ПФ від 12 травня 2016 року;

- від 25 лютого 2016 року № ЧРН 0068-С/5340, додаткова угода № 001 К3 від 25 лютого 2016 року;

- від 03 березня 2016 року № ЧРН 0072-С/5342, додаткова угода №001 К3 від 03 березня 2016 року;

- від 18 квітня 2016 року № ЧРН 0089-С/5283, додаткова угода №0 01 К3 від 18 квітня 2016 року.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Гамма Ойл" (продавець) укладено договори поставки: від 06 квітня 2016 року № ОДН 0289-С/5208, від 13 квітня 2016 року № ОДН 0275-С/5278, від 22 квітня 2016 року № ОДН 0283-С/5231 на постачання зерна українського походження врожаю 2015 року.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Зернокомтранс" (продавець) укладено договори поставки: № КИР0110-С від 18 лютого 2016 року, КИР0150-С від 18 травня 2016 року на постачання зерна українського походження врожаю 2015 року; № МИК 0211-С від 09 лютого 2016 року, № МИК 0217-С від 12 лютого 2016 року, № МИК 0263-С від 02 квітня 2016 року, № МИК 0270-С від 06 квітня 2016 року, № МИК 0276-С від 12 квітня 2016 року, № МИК 0277-С від 14 квітня 2016 року, № МИК 0283-С від 28 квітня 2016 року, № МИК 0286-С від 08 травня 2016 року та додаткові угоди до них.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Мілл - Трейд" (продавець) укладено договори поставки: № КИВ0065-С від 11 травня 2016 року, № КИВ0066-С від 11 травня 2016 року, № КИВ0076-С від 01 червня 2016 року, № ЖТМ0070-С від 24 травня 2016 року, № ЖТМ0072-С від 03 червня 2016 року на постачання зерна українського походження врожаю 2015 року.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Маркет - НК" (продавець) укладено договір поставки від 25 травня 2016 року № ХРН0089-С / 492 5 на постачання зерна українського походження врожаю 2015 року.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Гавран" (продавець) укладено договори поставки: поставки від 29 березня 2016 року № МИК0227-С/5028, від 29 березня 2016 року № МИК0261-С/5181 на постачання зерна українського походження врожаю 2015 року.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Мебеленд" (продавець) укладено договір поставки від 27 квітня 2016 року № ОДН 0287-С / 5241 на постачання зерна українського походження врожаю 2015 року.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Аргента Союз" (продавець) укладено договір поставки від 27 квітня 2016 року № ОДН 0287-С / 5241 на постачання зерна українського походження врожаю 2015 року.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Альфа - Трест" (продавець) укладено договір поставки від 02 березня 2016 року № МИК 0240-С на постачання зерна українського походження врожаю 2015 року.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Євро Трейдінг" (продавець) укладено договір поставки № МИК0229-С від 18 лютого 2016 року на постачання зерна українського походження врожаю 2015 року.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Никсервіс - Плюс" (продавець) укладено договір поставки від 29 березня 2016 року № МИК0259-С/5255 на постачання зерна українського походження врожаю 2015 року.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Аркадія Центр" (продавець) укладено договори поставки № КИР0112-С від 19 лютого 2016 року, № ДНП0145-С від 23 березня 2016 року, № КИР0051-С від 13 жовтня 2015 року на постачання зерна українського походження врожаю 2015 року.

Між ПАТ "ДПЗК" (покупець) та ТОВ "Елізавет-зерно" (продавець) укладено договір поставки № КИР0038-С від 01 жовтня 2015 року на постачання зерна українського походження врожаю 2015 року.

Згідно із видатковими накладними та податковими накладними постачальники поставили для ПАТ "ДПЗК" зерно українського походження врожаю 2015 року, а саме:

- ТОВ "Мінт 101" поставило кукурудзу та пшеницю на загальну суму 121 674 453,60 грн., в тому числі ПДВ 20 278 576,60 грн. у кількості 26 349,56 тон;

- ТОВ "Паллатіум" поставило кукурудзу, пшеницю, ячмінь на загальну суму 72 609 398,64 грн., в тому числі ПДВ 12 101 566,46 грн. у кількості 16 308,37 тон;

- Фермерське господарство "Агро - Промінь" поставило кукурудзу та пшеницю на загальну суму 66 243 081,36 грн., в тому числі ПДВ 11 040 513,56 грн. у кількості 15 921,52 тон;

- ТОВ "Призматекс" поставило кукурудзу, пшеницю, ячмінь на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 64 412 641,68 грн., в тому числі ПДВ 10 735 440,28 грн. у кількості 14028,42 тон;

- ТОВ "Оптима - Експерт" поставило кукурудзу, пшеницю, ячмінь на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 48 290 412,60 грн., в тому числі ПДВ 8 048 402,10 грн. у кількості 11 564,3 тон;

- ТОВ Фірма "САН" поставило кукурудзу та пшеницю на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 48 065 590,70 грн., в тому числі ПДВ 8 010 931,80 грн. у кількості 10 977,41 тон;

- ТОВ "Будмонтаж" поставило кукурудзу та пшеницю на загальну суму на загальну суму 43 789 459,01 грн., в тому числі ПДВ 7 010 676,42 грн. у кількості 9 484,87 тон;

- ТОВ "Аква - НТ" поставило кукурудзу та пшеницю на загальну суму

39 729 087,84 грн., в тому числі ПДВ 6 621 514,64 грн. у кількості 8 814,96 тон;

- ТОВ "Еко - Маркетінг" поставило кукурудзу, пшеницю, ячмінь на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 31 730 114,99 грн., в тому числі ПДВ 5 288 352,49 грн. у кількості 6 647,65 тон;

- ТОВ "Зіс Трак Юг" поставило кукурудзу, пшеницю, ячмінь на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 23 878 829,70 грн., в тому числі ПДВ 3 979 804,96 грн. у кількості 5 237,68 тон;

- ФОП ОСОБА_1 поставило кукурудзу, пшеницю на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 23 759 018,28 грн., в тому числі ПДВ 3 959 836,38 грн. у кількості 5 219,20 тон;

- ТОВ "Ілтекс Україна" поставило кукурудзу та пшеницю на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 22 089 132,42 грн., в тому числі ПДВ 3 681 522,07 грн. у кількості 4 903,51 тон;

- ТОВ "Гамма Ойл" поставило кукурудзу та пшеницю на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 15 255 008,43 грн., в тому числі ПДВ 2 542 501,43 грн. у кількості 3 300,02 тон;

- ТОВ "Зернокомтранс" поставило кукурудзу та пшеницю на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 14 302 643,41 грн., в тому числі ПДВ 2 383 773,90 грн. у кількості 3 279,50 тон;

- ТОВ "Мілл - Трейд" поставило кукурудзу та пшеницю на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 24 176 482,79 грн., в тому числі ПДВ 4 029 412,13 грн. у кількості 5 115,15 тон;

- ТОВ "Маркет - НК" поставило кукурудзу та пшеницю на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 9 504 520,38 грн., в тому числі ПДВ 1 584 086,73 грн. у кількості 2 119,62 тон;

- ТОВ "Гавран" поставило кукурудзу та пшеницю на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 9 400 689,21 грн., в тому числі ПДВ 1 566 781,52 грн. у кількості 2 086,66 тон;

- ТОВ "Мебеленд" поставило кукурудзу та пшеницю на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 6 891 587,78 грн., в тому числі ПДВ 1 148 597,97 грн. у кількості 1489,22 тон;

- ТОВ "Аргента Союз" поставило кукурудзу та пшеницю на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 6 002 822,70 грн., в тому числі ПДВ 1 000 470,45 грн. у кількості 1 323,02 тон;

- ТОВ "Альфа - Трест" поставило кукурудзу та пшеницю на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 5 128 196,04 грн., в тому числі ПДВ 854 699,34 грн. у кількості 1 1149,46 тон;

- ТОВ "Євро Трейдінг" поставило кукурудзу та пшеницю на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 5 046 645,92 грн., в тому числі ПДВ 841 107,65 грн. у кількості 1 162,91 тон;

- ТОВ "Никсервіс - Плюс" поставило кукурудзу та пшеницю на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 4 874 660,74 грн., в тому числі ПДВ 812 443,46 грн. у кількості 1 076,68 тон;

- ТОВ "Аркадія Центр" поставило кукурудзу та пшеницю на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 10 035 462,61 грн., в тому числі ПДВ 993 813,44 грн. у кількості 2 640,54 тон;

- ТОВ "Елізавет - Зерно" поставило сою на загальну суму поставило пшеницю на загальну суму 11 256 877,40 грн., в тому числі ПДВ 1 876 146,23 грн. у кількості 1 321,90 тон.

За умовами вказаних договорів поставок продавець зобов`язався поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2015 року. Культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до цього договору, які є невід`ємними частинами додаткової угоди.

Відповідно до положень пунктів 2, 4 договорів поставки кількість товару зазначається в додаткових угодах до цього договору, які є невід`ємними частинами.

Поставка товару підтверджується та супроводжується наступними документами:

а) видатковою накладною, що оформлена на підставі довіреності покупця на отримання товарно - матеріальних цінностей;

б) рахунком - фактурою продавця із зазначенням точної кількості та ціни товару та номеру і дати додаткової угоди до цього Договору згідно якої здійснюється поставка товару;

в) посвідченням якості, виданим сертифікованою лабораторією.

У разі, якщо поставка товару відбувається на умовах EXW ("Франко завод") (у редакції Інкотермс 2010) додатково поставка товару підтверджується та супроводжується наступними документами:

а) складським документом (складська квитанція, просте або подвійне складське свідоцтво), зареєстрованим в ДП "Держреєстри України" у день його видачі. При поставці товару на не сертифікованому зерновому складі - довідкою зернового складу;

б) актом приймання - передачі Товару, підписаного уповноваженими представниками обох сторін і зерновим складом.

У разі, якщо поставка товару відбувається на умовах DAT ("Поставка на терміналі…") (у редакції Інкотермс 2010) додатково поставка товару підтверджується та супроводжується товарно - транспортною накладною чи залізничною накладною, в залежності від виду транспорту. Товарно - транспортна накладна має бути заповнена відповідно до інструкції покупця, згідно Додатку №2 до цього договору, залізнична накладна має бути заповнена відповідно до інструкції покупця, згідно додатку № 3 до цього договору.

У разі коли поставка товару здійснюється на умовах CPT ("Доставка оплачена до …") (у редакції Інкотермс 2010), за виключенням умов, які можуть бути обумовлені в цьому договорі.

Поставка товару підтверджується та супроводжується наступними документами:

а) видатковою накладною, що оформлена на підставі довіреності покупця на отримання товарно - матеріальних цінностей;

б) рахунком - фактурою продавця із зазначенням точної кількості та ціни товару та номеру і дати додаткової угоди до цього договору, згідно якої здійснюється поставка Товару;

в) при постачанні залізничним транспортом - карткою аналізу зерна, виданою сертифікованою лабораторією, а також на вимогу покупця ветеринарним свідоцтвом Ф2;

г) копіями товарно - транспортної накладної чи залізничної накладної, в залежності від виду транспорту.

Також, між ПАТ "ДПЗК" (замовник) та ТОВ "АГРОС-ПЛЮС" (виконавець) укладено договір на транспортно-експедиторське та митно-брокерське обслуговування вантажу від 01 грудня 2015 року № 011215/719.

Вказаний договір регулює взаємовідносини між замовником і виконавцем із забезпечення, планування та організації виконання процесу перевалки, транспортно-експедиторського обслуговування та митно- брокерського обслуговування вантажу, а також при розрахунках за виконані роботи та надані послуг.

Замовник, діючи в якості законного розпорядника вантажу, замовляє, а виконавець, діючи в якості експедитора вантажу, за відповідну винагороду та за рахунок замовника, приймає на себе зобов`язання виконати або організувати надання послуг з перевалки, транспортно-експедиторського обслуговування вантажу замовника. Виконання робіт та надання послуг проводиться на території терміналу.

Перевалка вантажу здійснюється партіями за погодженням сторін на умовах цього договору, в об`ємах, кількостях, термінах та цінах, узгоджених у додатках до цього договору.

Вантаж, що поставляється замовником, повинен відповідати нормативним документам (ДСТУ ГОСТи та ін.), що діють в Україні, вимогам, узгодженим у зовнішньоекономічних контрактах, а також стандартам та вимогам в країні імпорту.

ТОВ "Агрос - Плюс" надало транспортно-експедиторські послуги по т/х та послуги докерів - механізаторів на виконання НРР на загальну суму 17 953 796,10 грн., в тому числі ПДВ 2 992 299,50 грн.

Суми податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ "Мінт 101", ТОВ "Паллатіум", Фермерським господарством "Агро - Промінь", ТОВ "Призматекс", ТОВ "Оптима - Експерт", ТОВ Фірма "САН", ТОВ "Будмонтаж", ТОВ "Аква - НТ", ТОВ "Еко - Маркетінг", ТОВ "Зіс Трак Юг", ФОП ОСОБА_1 , ТОВ "Ілтекс Україна", ТОВ "Агрос - Плюс", ТОВ "Гамма Ойл", ТОВ "Зернокомтранс", ТОВ "Мілл - Трейд", ТОВ "Маркет - НК", ТОВ "Гавран", ТОВ "Мебеленд", ТОВ "Аргента Союз", ТОВ "Альфа - Трест", ТОВ "Євро Трейдінг", ТОВ "Никсервіс - Плюс", ТОВ "Аркадія Центр", ТОВ "Елізавет - Зерно", Позивач включив до податкового кредиту відповідного періоду, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідають даним Додатку 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість та даним декларацій з ПДВ на загальну суму 20 278 576,00 грн., в тому числі: за лютий 2016 року в сумі 1 649 883,00 грн., за березень 2016 року в сумі 8 357 468,00 грн., за квітень 2016 року в сумі 5 415 525,00 грн., за травень 2016 року в сумі 4 429 530,00 грн., за червень 2016 року в сумі 426 170,00 грн.

Підпункт 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає податковий кредит як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За правилами пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В силу наведених правових норм право платника податку на додану вартість на формування податкового кредиту знаходиться у прямій залежності від підтвердження таких витрат розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, а також з фактом використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності. Надання таких документів є визначеним пунктом 85.2 статті 85 Податкового кодексу України обов`язком платника податків.

Встановлюючи обов`язкове підтвердження платником податків задекларованих показників податкового обліку належними документами, законодавець визначає, що ці документи відображають реальний стан речей щодо задекларованих об`єктів оподаткування, зокрема, якщо йдеться про податковий облік з податку на додану вартість, щодо операцій з постачання товарів (послуг) як об`єкта оподаткування та операцій з придбання товарів (послуг) як підстави для формування податкового кредиту.

Для цілей оподаткування податком на додану вартість операції з постачання (придбання) товарів (послуг) мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає тільки один випадок не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг) - це не підтвердження податковими накладними або оформлення з порушенням вимог чи не підтвердження митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6 статті 198).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

За приписом пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Проте, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що наявність у Позивача податкових накладних не є безумовною підставою для віднесення до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість по сумнівним господарським операціям.

Так, суд першої інстанції досліджуючи питання реальності господарських операцій із ТОВ "Мінт 101", ТОВ "Паллатіум", Фермерським господарством "Агро - Промінь", ТОВ "Призматекс", ТОВ "Оптима - Експерт", ТОВ Фірма "САН", ТОВ "Будмонтаж", ТОВ "Аква - НТ", ТОВ "Еко - Маркетінг", ТОВ "Зіс Трак Юг", ФОП ОСОБА_1 , ТОВ "Ілтекс Україна", ТОВ "Агрос-Плюс", ТОВ "Гамма Ойл", ТОВ "Зернокомтранс", ТОВ "Мілл - Трейд", ТОВ "Маркет - НК", ТОВ "Гавран", ТОВ "Мебеленд", ТОВ "Аргента Союз", ТОВ "Альфа - Трест", ТОВ "Євро Трейдінг", ТОВ "Никсервіс - Плюс", ТОВ "Аркадія Центр", ТОВ "Елізавет - Зерно" та пов`язаність придбаних Позивачем товарів та послуг із з його господарською діяльністю, зазначав про наступне.

Так, відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов`язану з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямовану на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що за даними Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ "ДПЗКУ" здійснює діяльність зокрема із вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур; виробництва продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; оптової торгівлі зерном.

Проте, здійснення Позивачем такого роду діяльності не звільняє його обов`язку надати докази на підтвердження позовних вимог, зокрема реальності/товарності спірних господарських операцій, з урахуванням їх специфіки, що прямо випливає із положень частини першої статті 77 КАС України.

Як встановлено в акті перевірки та не спростовано Позивачем, відповідно до наданих товарно-транспортних накладних не можливо ідентифікувати вантажоперевізників (ФОП та ПП без ідентифікаційного коду або взагалі дана графа не заповнена), зазначена неповна інформація щодо пункту навантаження (тільки область або без заповнення), відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних та податкової інформації відсутня інформація щодо залучання третіх осіб до транспортування, відсутня інформація щодо оренди автотранспорту.

Перевіркою встановлено, що безпосередні контрагенти-постачальники не є виробниками сільськогосподарської продукції, постачанням зерна не займалися та наявність складів відсутня.

На підставі аналізу податкових накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, Відповідач дійшов висновку, що відбулося лише документальне оформлення операції з реалізації товарів на адресу покупців; перевіркою також не встановлено наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, а також трудових ресурсів, що необхідно для здійснення фінансово - господарської діяльності підприємства.

Також, перевіркою встановлено, що за результатом проведеного дослідження руху придбання пшениці по ланцюгу постачання, співставлення звітних документів, податкових декларацій наданих до перевірки та іншої податкової інформації, що надійшла засобами АС "Податковий блок" та за даними Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено законного джерела походження товару в кількості, яка реалізована постачальниками на адресу ПАТ "ДПЗКУ"; при дослідженні ланцюгу постачання, згідно баз даних "Архів електронної звітності" (ЄРПН) та зареєстрованих податкових накладних придбані товари відмінні від тих, що були в подальшому реалізовано на адресу контрагентів-покупців, що ставить під сумнів реальність господарських операцій; враховуючи відсутність достатніх трудових ресурсів, недостатності або відсутності землі для вирощування зерна, виробничо - складських приміщень та транспортних засобів, які економічно необхідні для виконання постачання товару у значних об`ємах свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності.

При цьому, суд першої інстанції правомірно звернув увагу, що встановлені за результатами перевірок контрагентів даних про недоведеність товарності операцій по ланцюгу постачання та факту придбання безпосередніми контрагентами Позивача зерна, його транспортування, складського зберігання, має оцінюватись як доказ безтоварності поставки між ПАТ "ДПЗКУ" та постачальниками, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі № 814/1932/17, адміністративне провадження № К/9901/15857/19.

Відповідно до статті 19 Закону України від 4 липня 2002 року № 37-IV «Про зерно та ринок зерна в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - Закон № 37-IV) декларування зерна - діяльність суб`єктів зберігання зерна щодо визначення обсягів зерна, що знаходиться на зберіганні чи зберігається у власних або орендованих зерносховищах.

При цьому, статтею 20 Закону № 37-IV визначено, що декларації подаються щомісяця: зерновими складами - щодо обсягів зерна державного продовольчого резерву, державного резервного насіннєвого фонду, іншого зерна, що знаходиться на зберіганні (крім зерна, закладеного до державного матеріального резерву); суб`єктами виробництва зерна - щодо обсягів власного зерна, що зберігається ними у власних або орендованих зерносховищах.

Частиною першою статті 36 Закону № 37-IV встановлено, що зернові склади зобов`язані вести реєстр зерна, прийнятого на зберігання.

За вказаних вимог чинного законодавства, колегія суддів звертає увагу, що всі обсяги усього без виключення зерна підлягають декларуванню, а належним доказом виконання вказаних вище договорів є дані з Реєстру складських документів на зерно щодо наявності у вказаних товариств - контрагентів Позивача зерна.

Натомість, Позивачем ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду не надано належних доказів наявності у зазначених контрагентів зерна, яке в подальшому було реалізовано Позивачу.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05 березня 2020 року у справі № 826/17374/18.

Крім того, як встановлено колегією суддів, у матеріалах справи відсутні складські документи на зерно, документи (сертифікатів) щодо проходження карантинного, санітарного, ветеринарного контролю, сертифікатів відповідності за нормам Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні".

Так, згідно із частинами 1, 2, 7 статті 24 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зерно підлягає зберіганню у зернових складах.

Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах.

Видача зерна володільцеві складського документа на зерно здійснюється в обмін на виписані на це зерно складські документи.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 26 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов`язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб`єктом ринку зерна. Договір складського зберігання зерна укладається в письмовій формі, що підтверджується видачею власнику зерна складського документа.

Згідно із нормами статті 37 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво; просте складське свідоцтво; складську квитанцію.

Складський документ на зерно виписується після передачі зерна на зберігання не пізніше наступного робочого дня.

Після заповнення обов`язкових реквізитів простого або подвійного складського свідоцтва на зерно, реєстрації їх у реєстрі з присвоєнням порядкового номера заповнений бланк простого або подвійного складського свідоцтва на зерно передається особі, яка здала зерно на зберігання.

Зерновий склад зобов`язаний виписувати окремо складські документи на зерно для партій зерна, що належать різним товарним класам, відповідно до державних стандартів.

На вимогу особи, яка здала зерно на зберігання, зерновий склад зобов`язаний виписувати окремі складські документи на зерно на будь-які частини зданого на зберігання зерна. Нові складські документи на зерно видаються в обмін на раніше виписані.

Проте, в матеріалах справі відсутні документи, які підтверджують договірні відносини Позивача та постачальників із зерновими складами, зокрема договори складського зберігання зерна, акти приймання-передачі послуг та докази їх оплати.

У свою чергу обов`язкова наявність таких документів випливає із правової позиції Верховного Суду, що викладена зокрема у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 818/3683/14, адміністративне провадження № К/9901/8178/18.

При цьому, відповідно до повідомлення Державного підприємства "Держреєстри України" від 19 жовтня 2016 року № 358 та витягу з основного реєстру складські документи щодо зберігання зерна (пшениця, кукурудза, ячмінь та інше) не виписувались та реєструвались на ім`я згаданих контрагентів-постачальників Позивача в обсягах, які були придбані Позивачем.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано погодився із Відповідачем про те, що документально оформлені поставки на ПАТ "ДПЗКУ" товару, що ідентифікується за найменуванням (характеристикою) не підтверджується реальним його одержанням (придбанням) від постачальників, а відсутність придбання товару по ланцюгу постачання свідчить про нереальність здійснення поставки (продажу) товару на користь ПАТ "ДПЗКУ", з чим погоджується колегія суддів.

Також, у матеріалах справи відсутні докази, які б достовірно підтверджували подальший рух придбаного товару, оскільки наявні у справі документи не дозволяють прослідувати подальший рух начебто придбаного зерна у постачальників.

Суд першої інстанції правомірно враховував наявність у справі копій контрактів та митних декларацій про експорт зернових культур, однак ідентифікувати експортований товар як товар, що був придбаний ТОВ "Мінт 101", ТОВ "Паллатіум", Фермерським господарством "Агро - Промінь", ТОВ "Призматекс", ТОВ Фірма "САН", ТОВ "Будмонтаж", ТОВ "Аква - НТ", ТОВ "Еко - Маркетінг", ТОВ "Зіс Трак Юг", ФОП ОСОБА_1 , ТОВ "Ілтекс Україна", ТОВ "Агрос - Плюс", ТОВ "Гамма Ойл", ТОВ "Зернокомтранс", ТОВ "Мілл - Трейд", ТОВ "Маркет - НК", ТОВ "Гавран", ТОВ "Мебеленд", ТОВ "Аргента Союз", ТОВ "Альфа - Трест", ТОВ "Євро Трейдінг", ТОВ "Никсервіс - Плюс", ТОВ "Аркадія Центр", ТОВ "Елізавет - Зерно", неможливо.

Надані Позивачем копії первинних документів по взаємовідносинам із вказаними постачальниками лише фіксують господарські операції та не підтверджують їх товарність.

Крім того, Позивач не надав належних та допустимих доказів ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції, які б підтверджували взаємовідносини із ТОВ "Оптима - Експерт", зокрема господарських договорів та первинних документів.

Так, згідно з частиною другою статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частина четверта статті 94 КАС України встановлює, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55, згідно з якими: відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи; перелік документів, на які ставлять відбиток печатки, визначає організація на підставі нормативно-правових актів. Його подають в інструкції з діловодства організації; Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ; відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Таким чином, копії письмових доказів, наявні у справі, мають бути належним чином засвідченими.

Суд першої інстанції правомірно звернув увагу, що частина наданих Відповідачем ксерокопії договорів поставки, видаткових накладних та інших документів по відносинам із ТОВ "Оптима - Експерт" (тт. 50-57) не засвідчені в установленому порядку та не містять будь-яких відміток про засвідчення копії документа, зокрема "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, у зв`язку із чим вказані документи не прийняті судом першої інстанції у якості доказів.

Що стосується господарських операцій із ТОВ "АГРОС-ПЛЮС" на підставі договору про транспортно-експедиторське та митно-брокерське обслуговування вантажу від 01 грудня 2015 року № 011215/719, то суд першої інстанції обґрунтовано вказував на те, що у справі відсутні належні та допустимі докази, які б дозволяли встановити реальність таких операцій та їх факт здійснення, зокрема Позивач не надав пояснень з приводу характеру наданих транспортно-експедиторських послуги та послуг докерів - механізаторів на виконання НРР, а також доказів, які дозволяють ідентифікувати участь ТОВ "АГРОС-ПЛЮС" у наданні спірних послуг, наприклад, що вказане товариство надавало допомогу або якимось чином сприяло оформленню різного роду документів та у вирішенні Позивачем питань, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності і виконанням господарських зобов`язань, з чим погоджується колегія суддів.

Відтак, Позивачем не доведено, що здійснені ним господарські операції носять реальний характер, а придбані товари та послуги використані в межах господарської діяльності або придбавались з такою метою.

За таких обставин, висновки акта перевірки про порушення Позивачем норм Податкового кодексу України в часині завищення суми податкового кредиту та від`ємного значення та завищення заявлену ПАТ "ДПЗКУ" суми бюджетного відшкодування є обґрунтованими та не спростовуються матеріалами справи, тому зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість і зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість є правомірним, а позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень від 24 листопада 2015 року № , № документально не підтверджуються.

Разом з цим, посилання Відповідача на вирок Центрального районного суд міста Миколаєва від 22 березня 2017 року у справі № 490/1101/17 щодо відносин із ТОВ "Будмонтаж", не приймається до уваги колегією суддів, оскільки акт перевірки на містить посилання на такий вирок, а тому в силу частини 2 статті 77 КАС України не може прийматися до уваги.

Разом із тим, зазначена обставина не впливає на результати вирішення даного спору за умови не доведення реальності/товарності спірних господарських операцій.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ПАТ "ДПЗКУ".

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та/або процесуального права, отже не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Акціонерного товариства "Державна продовольча-зернова корпорація України" викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державна продовольча-зернова корпорація України" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко

Повний текст складено 30.06.2020 року.