Справа № 200/706/20-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 р. Справа№200/706/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції Маріупольського управління об`єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18 травня 2016 року №, №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з листа Державної податкової служби у грудні 2019 року позивач дізналася про існування спірних податкових повідомлень рішень. Протиправність рішень відповідача підтверджується сертифікатом за №7948 від 27 грудня 2017 року Торгово-промислової палати України, який засвідчує форс-мажорну обставину збройний конфлікт, факт тероризму в місті Донецьк. На підставі чого унеможливлює виконання ФОП ОСОБА_1 обов`язку щодо сплати ПДВ в передбачений строк. Також вказує на те, що перевірка проведена не строк ст. 76 ПКУ 30 календарних днів. Акт перевірки та податкові повідомлення рішення не вручені та не відправлені платнику, чим позбавлено платника податку можливості щодо реалізації на надання заперечень.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у своєму письмовому відзиві просив у задоволенні позову відмовити, оскільки з 27 листопада 2014 року ДП «Укрпошта» зупинило приймання і доставку поштових відправлень на території Донецької та Луганської області, які не контролюються українською владою, що унеможливлювало належне вручення платнику документів за податковою адресою (м. Донецьк). Фактично позивач могла дізнатися про існування акта і податкових повідомлень-рішень із електронного кабінету платника податку. В акті камеральної перевірки від 10 травня 2016 року викладено факти порушення термінів сплати узгодженого грошового зобов`язання з ПДВ, визначених п. 57.3 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 ПКУ, які підтверджується даними ІКП ФОП ОСОБА_1 за 2015, 2016 рік. Крім того, сертифікат №7948 наданий позивачу щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: сплати ПДВ за листопад 2014 року у термін до 20 грудня 2014 року.

4 травня 2020 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення позивача, в яких зазначено, що позивачем не порушено встановлений строк звернення до суду, при цьому контролюючим органом порушено строки та порядок камеральної перевірки.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року дотримання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду 3 лютого 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 3 березня 2020 року.

Ухвалою суду від 3 березня 2020 року відкладено підготовче засідання до 2 квітня 2020 року.

Ухвалою суду від 2 квітня 2020 року вирішено замінити відповідача у справі - Північну державну податкову інспекцію Маріупольського управління об`єднаної державної податкової інспекції на належного відповідача: Головне управління ДПС у Донецькій області, відкласти підготовче засідання да 5 травня 2020 року.

Ухвалою суду від 5 травня 2020 року вирішено відкласти підготовче засідання до 2 червня 2020 року за клопотанням позивача.

Ухвалою суду від 2 червня 2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 червня 2020 року.

Представники сторін до суду не прибули, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

На підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні за наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує про наступне.

ОСОБА_1 як фізична особа підприємець узята на облік в ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька з 28 листопада 2003 року за №00553. Зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Як вставнолено судом, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 8 квітня 2016 року сплачено 84 100,06 грн. податjr на додану вартість та 28 березня 2016 року 20 000,00 грн. пеню.

Посадовими особами Головного управління ДФС у Донецькій області проведена камеральна перевірка позивача щодо дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов`язання, за результатами якої складено акт від 10 травня 2016 №3/05-66-12/.

Вказаним актом перевірки зафіксовано порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість за 2014 -2016 роки протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, що слугувало підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень від 18 травня 2016 року:

№ про нарахування штрафу в розмірі 20% у сумі 67 960,14 грн.;

№ про нарахування штрафу в розмірі 10% у сумі 13066,39 грн.

Позивач не заперечує факт несвоєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість. Разом з тим зазначає, що своєчасну сплату податків зробило неможливим настання обставин непереборної сили (форс-мажору).

ОСОБА_1 отримала сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили від 27 грудня 2017 №7948.

У вказаному сертифікаті зазначено, що відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового кодексу України, ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», постанови КМУ від 27 грудня 2010 року №1235, Указу Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014, розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №1085-р, листа ДФС України від 3 серпня 2015 року №16280/6/99-99-17-02-02-15, інформації Антитерористичного центру СБУ, Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставин (обставини непереборної сили) збройний конфлікт, факт тероризму на території міста Донецька щодо обов`язку (зобовязанння) сплатити податок на додану варстість за листопад 2014 року, у термін до 20 грудня 2020 року. Період дії форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили): дата настання 1 грудня 2014 року; дата закінчення 8 квітня 2016 року.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Згідно пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи […].

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання це сума коштів, яку платник податків […] повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством [...].

За приписами ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання […] протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Стосовно сертифіката (висновку) Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили від 27 грудня 2017 року №7948 як підстави для звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату сум узгоджених податкових зобов`язань, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Закон України від 02 вересня 2014 року №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 11 Закону №1669-VII, цей Закон набув чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до положень статті 10 Закону №1669-VII, протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення відвідповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Так, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р місто Донецьк на території якого позивач зареєстрований, включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Статтею 14 -1 Закону України 2 грудня 1997 року №671/97-ВР «Про торгово-промислові палати в Україні», в редакції Закону України №1636-VII від 12 серпня 2014 року (далі Закон №671/97-ВР), визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікта бо серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною 1 статті 14 Закону №671/97-ВР визначено, що Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений «Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)», що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18 грудня2014 року № 44(5), який набрав чинності з 18 грудня2014 року та чинний на момент виникнення спірних правовідносин (далі Регламент).

Статтею 6.1 Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у статті 14-1 Закону №671/97-ВР.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів (стаття 6.2 Регламенту).

Якщо сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України/регіональної ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення. Засвідчення форс-мажорних обставину такому випадку проводиться на загальних засадах відповідно до цього Регламенту.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що на час виникнення спірних правовідносин, діяв Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом, що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18 грудня 2014 року № 44(5), який і має застосовуватись до спірних правовідносин.

Порядком передбачено, що засвідченню підлягають форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) по кожному окремому податковому та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання якого настало згідно нормативно - правових актів проте таке виконання стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Вказаним сертифікатом Торгово-промислова палата засвідчила форс-мажорні обставин (обставини непереборної сили) щодо обов`язку (зобовязанння) сплатити податок на додану варстість за листопад 2014 року, у термін до 20 грудня 2020 року.

Разом з тим, як вбачається із акта перевірки від 10 травня 2016 №3/05-66-12/ контролюючий орган дійшов до висновку про порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковими деклараціями у період 2015, 2016 роки, а також за податковими деклараціями від 19 грудня 2014 року № F02001 від 20 серпня 2014 року № F02001 строк сплати січень 2015 року і листопад 2014 року відповідно.

Таким чином, наданий позивачем Сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати від 27 грудня 2017 року №7948 не є належним доказом, оскільки посвідчує тільки обставини непереборної сили щодо зобовязанння сплатити податок на додану варстість за листопад 2014 року, у термін до 20 грудня 2020 року.

Щодо посилань позивача на порушення порядку та умов проведення перевірки та надсилання податкових повідомлень-рішень, суд зазначає наступне.

За змістом підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України (у редакції, чинній з 01 січня 2017 року) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування ПДВ (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування ПДВ, даних ЄРПН та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральної перевірки визначено статтею 76 ПК України, пунктом 76.3 якої встановлено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Водночас згідно з положеннями пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Зміст наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що предметом камеральної перевірки, окрім питань правильності оформлення податкових декларацій, уточнюючих розрахунків можуть бути й інші питання, зокрема пов`язані із своєчасністю сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, а тому, з урахуванням положень статті 102 ПК України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних.

Аналогічна правова позиція, яка неодноразово висловлювалась у постановах Верховного Суду, зокрема від 18 травня 2018 року у справі №804/4483/17, від 29 січня 2019 року у справі №805/4868/16-а, від 21 лютого 2019 року у справі №808/2404/17.

У травні 2016 року податковим органом проведено камеральну перевірку що своєчасності своєчасністі сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання за вересень, грудень 2014, за 2015, 2016 року, тому суд дійшов висновку про дотримання контролюючим органом строків, передбачених абзацом другим пункту 76.3 статті 76, статтею 102 ПК України, протягом яких може бути проведена камеральна перевірка таких питань.

Також суд вважає обгрунтованими доводи представника відповідача про неможливість направлення поштою акта перевірки та спірних подакових повідомлень рішень в місто Донецьк, та розміщення відповідної інформації в елетронному кабінеті палатника податків.

З аналогічних підстав, суд вважає неприйнятними доводи представника відповідача про порушення позивачем строку звернення до суду.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про правомірність нарахування позивачу штрафні санкції за несвоєчасне виконання зобов`язань зі сплати податку на додану вартість та правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 245, 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України строки визначені статтею 295, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину.

Суддя В.С. Дмитрієв