Справа № 140/7476/20
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року ЛуцькСправа № 140/7476/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого листом №0300-0302-8/9650 від 21.04.2020, про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи електрогазозварником з 23.07.1979 по 22.10.1979 в Західно-Українській геофізичній розвідувальній експедиції м. Львова, з 05.10.1983 по 13.06.1984 на Володимир-Волинському хлібозаводі, періоди навчання у професійно-технічному училищі №20 м. Львова і служби в армії та призначити і виплачувати пільгову пенсію згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 15.11.2019, як особі, що працювала на посадах, відносяться до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що фактичний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах складає 04 роки 02 місяців 18 днів, у свою чергу, навчання та служба в армії становить 04 роки 11 місяців 27 днів. А тому, з врахуванням періоду навчання за спеціальністю та служби в армії, які можуть бути зараховані до пільгового стажу роботи у розмірі, який не перевищує стажу наявної фактичної роботи пільговий стаж позивача складає 08 років 05 місяців 06 днів. Разом з тим, загальний стаж роботи складає 31 рік 09 місяців 12 днів. Позивач, з врахуванням норм чинного законодавства вважає, що набув право на пенсію на пільгових умовах після досягнення 58-річного віку.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення пільгової пенсії на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак відповідач листом повідомив про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Позивач вказує, що відповідачем до стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію на пільгових умовах зараховано лише 3 роки 03 місяців 10 днів за період роботи газоелектрозварником на Володимир-Волинській птахофабриці та електрогазозварником на Володимир-Волинському дослідно-експериментальному заводі. Разом з тим, в зарахуванні інших періодів роботи на посаді газоелектрозварника відмовлено через відсутність уточнюючих довідок підприємств для підтвердження спеціального трудового стажу. Позивач вважає таку відмову неправомірною та безпідставною.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22.05.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, мотивуючи тим, що чинне законодавство передбачає обов`язок надання додаткових документів на підтвердження пільгового характеру роботи. Пільговий характер роботи позивача за період з 23.07.1979 по 23.10.1979 та з 05.10.1983 по 13.06.1984 не був підтверджений необхідними документами, а тому відсутні підстави для зарахування цих періодів до пільгового страхового стажу. Крім того, оскільки період роботи позивача у Західно-Українській геофізичній розвідувальній експедиції м. Львова з 23.07.1979 по 23.10.1979 не зараховано до пільгового стажу роботи, тому відповідачем періоди навчання з 01.09.1976 по 20.07.1979 в ПТУ-20 м. Львова та проходження строкової військової служби з 27.10.1979 по 03.12.1981 не зараховано до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 15.11.2019 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 23.12.2019 року №29416/02-39 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про відмову в призначенні пенсії за віком згідно статті 114 закону у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Зазначену відмову позивач оскаржував до суду і рішенням Волинського оружного адміністративного суду від 26.02.2020 у справі №140/283/20 зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.11-15).

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 21.04.2020 №0300-0302-8/9650 повідомило позивача, що після повторного розгляду заяви від 15.11.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах підстави для призначення зазначеної пенсії відсутні (а.с.16-18).

Зазначену відмову позивач вважає протиправною, у зв`язку з чим звернувся в суд із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Стаття 8 Закону України № 1058-ІV передбачає право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України № 1058-ІV встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок (абзац 3 пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV).

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок), (п. 3) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Розділом XXXII «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, передбачалися газозварники та їх підручні, електрозварники та їх підручні. Тобто, професія електрогазозварника була передбачена у Списках №2.

Згідно із частиною першою статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або записів в ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або записів в ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд зазначає, що вищенаведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення пільгового стажу.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, трудової книжки позивача, ОСОБА_1 у період з 01.09.1976 по 20.07.1979 навчався в ПТУ-20 м. Львова (а.с.21-23). Крім того, в матеріалах адміністративної справи міститься копія диплому позивача №190146 від 20.07.1979, в якому зазначено, що позивач в 1976 вступив і в 1979 закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища №20 м. Львова та здобув професію електрогазозварник (а.с.24).

У подальшому позивач з 23.07.1979 був зарахований на посаду електрогазозварника 4 розряду в Західно-Українську геофізичну розвідувальну експедицію м. Львова та 22.10.1979 був звільнений у зв`язку з призовом у Радянську Армію.

У свою чергу, у період з 27.10.1979 по 03.12.1981 ОСОБА_1 перебував на службі в Радянській армії. Дані обставини також підтверджені записами у військовому квитку №4410246, де вказано, що позивач з 27.10.1979 по 03.12.1981 проходив військову службу (а.с.25).

З 04.01.1982 по 04.10.1983 позивач працював на посаді електрогазозварника 4 розряду у Володимир-Волинському дослідно-експериментальному заводі.

05.10.1983 ОСОБА_1 прийнятий у Володимир-Волинський хлібзавод на посаду електрогазозварника 4 розряду, де в подальшому йому було присвоєно 5 розряд газоелектрозварника та 13.06.1984 року звільнено з даної посади у зв`язку з переводом на Володимир-Волинську птахофабрику.

У період з 16.06.1984 по 24.12.1985 року позивач працював газоелектрозварником на Володимир-Волинському хлібзаводі.

Разом з тим, як вбачається із листа ГУ ПФУ у Волинській області, ОСОБА_1 повідомлено про відсутність підстав для призначення пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Так, відповідачем зараховано ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи лише період роботи з 04.01.1982 по 04.10.1983 на посаді електрогазозварника 4 розряду у Володимир-Волинському дослідно-експериментальному заводі та з 16.06.1984 по 24.12.1985 на посаді електрогазозварника у Володимир-Волинській птахофабриці.

Водночас, період роботи позивача на посаді електрогазозварника з 23.07.1979 по 22.10.1979 в Західно-Українській геофізичній розвідувальній експедиції м. Львова не зарахований відповідачем до пільгового стажу роботи, оскільки за записами в трудовій книжці неможливо встановити зайнятість на пільгових роботах повний робочий день. На думку відповідача, характер роботи в даний період має підтверджуватись уточнюючою довідкою підприємства. Відповідно до довідок №11/429 від 30.09.2019 та №11/468 від 22.10.2019, виданих Західно-Українською геофізичною розвідувальною експедицією м. Львова, первинні документи, які б підтверджували особливий характер роботи електрозварником на підприємстві відсутні.

Крім того, оскільки період роботи у Західно-Українській геофізичній розвідувальній експедиції м. Львова не зараховано до пільгового стажу роботи, тому відповідачем періоди навчання з 01.09.1976 по 20.07.1979 в ПТУ-20 м. Львова та проходження строкової військової служби з 27.10.1979 по 03.12.1981 не зараховано до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, вимога пенсійного органу надати уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є правомірною лише у тому випадку, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах останнього.

Крім того, відповідно до статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 №103/98-ВР, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до загального трудового стажу учня, слухача, в тому числі до безперервного стажу і стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідних категорій працівників (у тому числі й призначення пенсій за Списком №1 і 2), якщо перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує 3 місяців.

В матеріалах адміністративної справи міститься копія диплому позивача № 190146 від 20.07.1979 в якому зазначено, що позивач в 1976 вступив і в 1979 закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища № 20 м. Львова та здобув професію електрогазозварник. Дана обставина також підтверджена копією трудової книжки позивача.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» від 02.06.2005 №2636-ІV передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до записів військового квитка №4410246, позивач з 27.10.1979 року по 03.12.1981 проходив військову службу.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно не зараховано до пільгового стажу період роботи позивача з 23.07.1979 по 22.10.1979 на посаді електрогазозварника 4 розряду в Західно-Українській геофізичній розвідувальній експедиції м. Львова, та, відповідно, періоди навчання з 01.09.1976 по 20.07.1979 в ПТУ-20 м. Львова та проходження строкової військової служби з 27.10.1979 по 03.07.1981.

Крім того, суд звертає увагу, що у листі ГУ ПФУ від 21.04.2020 №0300-0302-8/9650 відсутня інформація про зарахування чи про відмову у зарахуванні періоду роботи позивача на посаді електрогазозварника з 05.10.1983 по 13.06.1984 на Володимир-Волинському хлібозаводі. При цьому з трудової книжки позивачки вбачається, що останній працював на посаді електрогазозварника з 05.10.1983 по 13.06.1984 на Володимир-Волинському хлібозаводі, а відповідач, маючи у наявності усі підтверджуючі документи вказаного факту, помилково не зараховує вказаний період роботи. Однак суд вважає, що правові підстави для відмови у зарахуванні зазначеного періоду роботи до пільгового стажу відсутні.

З огляду зазначене суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи на посаді електрогазозварника з 23.07.1979 по 22.10.1979 в Західно-Українській геофізичній розвідувальній експедиції м. Львова та з 05.10.1983 по 13.06.1984 на Володимир-Волинському хлібозаводі.

Відтак, з матеріалів справи слідує, що позивач досяг 58 років 12.08.2019 та має загальний страховий стаж понад 30 років.

Таким чином, враховуючи те, що судом вирішено зарахувати до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 на посаді електрогазозварника з 23.07.1979 по 22.10.1979 в Західно-Українській геофізичній розвідувальній експедиції м. Львова та з 05.10.1983 по 13.06.1984 на Володимир-Волинському хлібозаводі, періоди навчання з 01.09.1976 по 20.07.1979 в ПТУ-20 м. Львова та проходження строкової військової служби з 27.10.1979 по 03.07.1981, пільговий стаж позивача становить 8 років 3 місяці 7 днів.

Згідно із абзацом четвертим пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Таким чином, суд констатує, що позивач мав не менше половини необхідного стажу на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, 31 рік загального страхового стажу, відповідно набув права на призначення пільгової пенсії із зменшенням пенсійного віку на 3 роки (повних 7 років 6 місяців пільгового стажу), тобто з 57 років.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправною відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підлягають задоволенню повністю.

Частиною першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав, а відтак позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплачений відповідно до квитанції від 28.05.2020 (а.с.10).

Керуючись статтями 139, 243 ч. 3, 245, 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15 листопада 2019 року, зарахувавши до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на посаді електрогазозварника з 23 липня 1979 року по 22 жовтня 1979 року в Західно-Українській геофізичній розвідувальній експедиції м. Львова та з 05 жовтня 1983 року по 13 червня 1984 року на Володимир-Волинському хлібозаводі, а також періоди навчання з 01 вересня 1976 року по 20 липня 1979 року в ПТУ-20 м. Львова та проходження строкової військової служби з 27 жовтня 1979 року по 03 грудня 1981 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Порядок набрання законної сили рішенням та його апеляційного оскарження застосовується з врахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцевих положень» КАС України.

Суддя В.В. Дмитрук