Справа № 161/5807/20
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/5807/20
Провадження № 2-а/161/250/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Кирилюк В.Ф., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора рядового поліції 1 батальйону 4 роти УПП у Волинській області Угонь Анни Миколаївни, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Просить суд визнати незаконною та скасувати постанову відповідача від 02.04.2020 року серії ЕАК №2332744.

У письмовому відзиві представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, а також не заперечується сторонами, що 02.04.2020 року інспектором рядовим поліції 1 батальйону 4 роти УПП у Волинській області Угонь А.М.винесена постанова серії ЕАК №2332744, в якій встановлено, що 02.04.2020 року о 16.06 год. водій керуючи транспортним засобом марки «NISSAN NOTE», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Луцьку по вул. Дубнівська, 21а, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та здійснив в`їзд в зону дії даного знаку, чим порушив п.8.4 (в) ПДР України та ч.1 ст.122 КУпАП. Цією ж постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірній постанові, суд зазначає наступне.

В першу чергу суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову до інспектора рядового поліції 1 батальйону 4 роти УПП у Волинській області Угонь Анни Миколаївни, оскільки вона не є належним відповідачем у цій справі, а за змістом ч.1 ст.219 КУпАП належним відповідачем у даному спорі є виконавчий орган місцевої ради, тобто другий відповідач Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту Патрульної поліціївід імені якого і винесена оскаржувана постанова.

Щодо позовних вимог до належного відповідача - Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту Патрульної поліції, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вказане кореспондується з приписами пункту 1 частини четвертої статті 162 КАС України, у якому передбачено, що до відзиву додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

На думку суду, відповідач повністю виконав покладений на нього обов`язок щодо доведення правомірності прийнятого рішення.

Згідно з п.п. 8.4 (в) ПДР України заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дослідивши відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора поліції, судом встановлено, що позивача було зупинено коли він рухався в зоні дії дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», по вул. Авторемонтній, що в м. Луцьку де проводяться ремонтні роботи та подальший рух транспортного запису позивача не є можливим, оскільки виїзд на перехрестя вул. Авторемонтна та вул. Рівненська перекрито також за допомогою кольорової стрічки.

З відеозапису також вбачається, що позивач при надані пояснення поліцейському по факту вчинення правопорушення, не заперечував того, що він дійсно не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та рухався в зоні дії даного знаку, уточнював можливий маршрут руху при цьому, а також просив поліцейського обмежитися щодо нього попередженням.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що виразилось у тому, що позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та рухався в зоні дії даного знаку, що зокрема, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган(посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу на те, що відповідач при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, виконав свій процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, суд дійшов висновку, що слід залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись статтею 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора рядового поліції 1 батальйону 4 роти УПП у Волинській області Угонь Анни Миколаївни, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення, а постанову УПП у Волинській області ДПП від 02.04.2020 року ЕАК №23327444 залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачами у справі є:

1) Інспектор рядовий поліції 1 батальйону 4 роти УПП у Волинській області Угонь Анна Миколаївна, адреса робочого місця м. Луцьк, вул. Залізнична, 15;

2) Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту Патрульної поліції, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.

Повне судове рішення складено та підписано 11 червня 20 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк