Справа № 140/7221/20
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року ЛуцькСправа № 140/7221/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною відмови, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи із 01 січня 1992 року по 31 липня 2002 року, із 01 серпня 2002 року по 04 січня 2006 року календарно та призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 чатини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; визнання протиправним та скасування рішення Комісії при - ГУ ПФУ у Волинській області від 19 лютого 2020 року № 11/1172 у частині незарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01 січня 1992 року по 31 липня 2002 року за фактичною тривалістю та скасувати рішення (протокол) від 16 квітня 2020 року №36; зобов`язання призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дати звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з 10 квітня 2020 року, зарахувавши до пільгового стажу роботу за професією прядильник у ВАТ "Луцький шовковий комбінат "Волтекс" за періоди з 01 січня 1992 року по 31 липня 2002 року та у ЗАТ "Волинський шовковий комбінат" з 01 серпня 2002 року по 04 січня 2006 року календарно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 квітня 2020 року позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 6 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки мала достатній пільговий стаж роботи та досягла відповідного пенсійного віку для призначення пільгової пенсії. Однак, 19 лютого 2020 року Комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при ГУ ПФУ (далі - Комісія), прийняла рішення №11/1172, яким зарахувала до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 6 пункту 2 статті 114 Закону №1058-ІV, періоди роботи із 11 квітня 1979 року по 23 лютого 1990 року, із 04 березня 1990 року по 31 грудня 1991 року календарно, із 01 січня 1992 року по 31 липня 2002 року за фактичною тривалістю.

На підставі вказаного рішення Комісії, ГУ ПФУ у Волинській прийняло рішення від 16 квітня 2020 року № 36, яким позивачці відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до підпункту 6 пункту 2 статті 114 Закону №1058-ІV у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу (згідно із поданими документами за розрахунками відповідачів пільговий стаж роботи заявниці становить 18 років 05 місяці 18 днів).

Позивач уважає вказані дії та рішення протиправними, такими, що порушують її законні права та інтереси, оскільки періоди роботи за відповідною професією (прядильниця), що дає право на пільгову пенсію, підтверджуються записами у трудовій книжці, а на день подання заяви відповідачу вона досягла пенсійного віку, має пільговий стаж роботи більше 20 років, тому має право на пенсію згідно з пунктом "є" статті 13 Закону №1788-ХІІ.

Крім того, уважає помилковими висновки відповідача про те, що за період із 01 січня 1992 року по 31 липня 2002 року до пільгового стажу зараховуються лише фактично відпрацьовані дні, оскільки законодавець не пов`язує обчислення пільгового стажу із зайняттям на цих роботах повний робочий день.

З огляду на вказані підстави ОСОБА_1 просила позов задовольнити повністю.

У відзиві на позов № 0300-0802-8/16829 від 11 червня 2020 року (арк. спр. 46-47) відповідач позовних вимог не визнав та просив відмовити у їх задоволенні з тих підстав, що стаж роботи, який дає право на призначення позивачці пенсії за віком на пільгових умовах, становить 18 років 05 місяці 18 днів при необхідному - не менше 20 років. Вказав, що у період із 01 січня 1992 року по 31 липня 2002 року позивач фактично не була зайнята на роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а тому даний період можна зарахувати лише за фактичною тривалістю.

Відповідач також наголошує, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах прaцi, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році (роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 08 лютого 2016 року №713/039/161-16). B тaкиx випaдкax пo пiдпpиємcтву видaєтьcя наказ про надання відпусток без збереження заробітної плати у зв`язку з виробничою необхідністю. B спеціальний .стаж роботи для призначення пенсій на пільгових умовах включається фактично відпрацьований час в шкідливих і важких умовах праці.

Таким чином, оскільки у ОСОБА_1 відсутній необхідний пільговий стаж, тому остання не має права на призначення відповідної пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 6 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Керуючись наведеним, відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) із урахуванням вимог статті 263 КАС України (арк. спр. 44).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10 квітня 2020 року звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком (арк. спр. 39).

При цьому, Комісія при ГУ ПФУ 21 лютого 2020 року прийняла рішення №11/1172 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах (арк. спр. 40). Вказаним рішенням установлено, що відповідно до записів трудової книжки, довідок від 21 січня 2019 року, від 21 січня 2020 року, особової картки форми Т-2, копій наказів, довідки Державного архіву Волинської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працювала із 11 квітня 1979 року по 31 липня 2002 року прядильницею п`ятого розряду прядильно-крутильного цеху на ВАТ "Луцький шовковий комбінат "Волтекс".

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 23 лютого 2015 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи за судовим рішенням у зв`язку із визнанням її банкрутом.

В ході розгляду документів Комісією установлено, що заявниця перебувала у декретній відпустці по догляду за дітьми з 22 червня 1985 року по 27 квітня 1986 року, з 25 квітня 1986 року по 27 жовтня 1986 року, з 26 листопада 1986 року по 30 квітня 1988 року, у відпустці без збереження заробітної плати з 24 лютого 1990 року по 03 березня 1990 року.

За таких обставин Комісія прийняла рішення про зарахування до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 6 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періодів роботи із 11 квітня 1979 року по 23 лютого 1990 року, із 04 березня 1990 року по 31 грудня 1991 року календарно, із 01 січня 1992 року по 31 липня 2002 року за фактичною тривалістю.

Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 16 квітня 2020 року №36 про результати розгляду заяви від 01 березня 2019 року про призначення пенсії на пільгових умовах відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 6 пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування через відсутність необхідного пільгового стажу. Про прийняття вказаного рішення відповідач повідомив позивача листом від 29 квітня 2020 року (арк. спр. 42).

Непогоджуючись із такою відмовою, ОСОБА_1 звернулась із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом №1788-ХІІ та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

Статтею 13 Закону №1788-ХІІ визначено категорії осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За змістом пункту "є" статті 13 цього Закону на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "б" частини першої цієї статті.

Отже, робота на виробництві та за професією, зазначеними в названому пункті, на підставі закону є виокремленою категорією робіт та професій серед восьми інших, передбачених статтею 13 Закону №1788 ХІІ, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У період роботи позивача професія "прядильниця" була зазначена у Списку виробництв і професій, робота на яких дає робітницям підприємств текстильної промисловості право на отримання пенсії по старості після досягнення 50 років і при стажі роботи в цих професіях не менше 20 років, затвердженому Кабінетом Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1021, у розділі "бавовняне, ватне, льняне, вовняне, шовкове, конопле-джутове, трикотажне, текстильно-галантерейне і валяльно-повстяне виробництво, текстильні цехи у виробництвах штучного і синтетичного волокна". А після прийняття Закону №1788-ХІІ - у Списку виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583.

Згідно із положенням статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі-Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналіз вищенаведеного дає підстави вважати, що призначення пільгової пенсії робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, залежить від наявності підстав та умов, передбачених саме цією нормою права, і не пов`язано із законодавчими передумовами, встановленими для інших категорій осіб, визначених статтею 13 цього Закону, які мають право на пільгову пенсію, але за умов і в порядку, передбачених окремо для кожної категорії таких осіб. Тобто, для призначення пенсії за пунктом "є" статті 13 Закону №1788-ХІІ особа мала бути робітницею не будь-якого текстильного виробництва, а текстильного виробництва за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, бути зайнятою (працювати) на верстатах і машинах, мати відповідні стаж роботи (не менше 20 років) та вік (55 років чи знижений). Трудовий стаж для призначення пільгової пенсії на підставі цього пункту підтверджується відповідно до положень Порядку з урахуванням тривалості, складу, режиму і порядку обліку робочого часу для робітниць текстильного виробництва. Для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Нормативні положення щодо обліку, тривалості чи режиму робочого часу, як-от перебування на роботі повний/неповний робочий день (наприклад, як це визначено пунктами "а", "б" статті 13 Закону №1788-ХІІ), застосування яких приписано до інших категорій осіб, перелік яких наведений у статті 13 цього Закону, до осіб, які заявлять про право на пенсії за пунктом є статті 13 зазначеного Закону, не мають застосовуватися.

При цьому, є безпідставним обрахунок пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до пункту "є" статті 13 Закону №1788-XII із покликанням на Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок).

Так, до спірних правовідносин Порядок застосування Списків №1 і №2 не застосовується, оскільки, як указано в самому Порядку (пункт 1), цей Порядок регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону №1788-ХІІ, а звідси - не поширює свою дію на обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту "є" статті 13 цього Закону.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29 червня 2017 року у справі №161/19344/13-а. При цьому, вирішуючи даний адміністративний спір, судом враховано, що дану правову позицію Верховним Судом не змінено.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII та частини першої статті 48 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637): основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (арк. спр. 17-20) усі записи внесені відповідно до норм чинного законодавства, засвідчені підписом уповноваженої особи та печаткою роботодавця.

Як випливає із трудової книжки, позивач 07 серпня 1978 року прийнята ученицею прядильника в прядильно-крутильний цех; 11 квітня 1979 року їй присвоєно кваліфікацію прядильниці п`ятого розряду; із 01 січня 1988 року у зв`язку із удосконаленням структури виробництва позивачка уважалась прядильником п`ятого розряду, із 02 жовтня 1995 року у зв`язку із реорганізацією структури виробництва ОСОБА_1 уважалась прядильником п`ятого розряду прядильно-крутильної дільниці прядильного цеху прядильної фабрики, із 31 липня 2002 року звільнена на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України за угодою сторін з ВАТ "Луцький шовковий комбінат "Волтекс"; із 01 серпня 2002 року прийнята прядильником п`ятого розряду до прядильно-крутильного цеху прядильного виробництва ЗАТ "Волинський шовковий комбінат", 04 січня 2006 року звільнена за пунктом 1статті 40 КЗпП України (скорочення чисельності працюючих).

Відтак, періоди роботи позивача за фахом на посаді прядильниці із 11 квітня 1979 року по 31 липня 2002 року у ВАТ "Луцький шовковий комбінат "Волтекс", із 01 серпня 2002 року по 04 січня 2006 року у ЗАТ "Волинський шовковий комбінат" підтверджуються записами, внесеними до її трудової книжки, та не потребують додаткового відокремлення та підтвердження довідками, оскільки законодавством визначено, що право на пільгову пенсію мають робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах (професія прядильниця).

За таких обставин, відповідач дійшов помилкового висновку, що за вказані періоди роботи до пільгового стажу зараховуються лише фактично відпрацьовані дні, оскільки законодавець не пов`язує обчислення пільгового стажу згідно з пунктом "є" статті 13 Закону №1788-XII із зайняттям на цих роботах повний робочий день.

Водночас, суд звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні Комісії ГУ ПФУ відсутня інформація про зарахування чи про відмову у зарахуванні періоду роботи позивача з 01 серпня 2002 року по 04 січня 2006 року на посаді прядильника п`ятого розряду прядильно-крутильного цеху прядильного виробництва ЗАТ "Волинський шовковий комбінат». При цьому, у трудову книжку позивачки внесено відповідні про роботу на ЗАТ «Волинський шовковий комбінат». Однак, відповідач, маючи у наявності усі підтверджуючі документи вказаного факту, помилково не зараховують цей період роботи.

Таким чином, пільговий стаж роботи ОСОБА_1 за періоди роботи із 11 квітня 1979 року по 04 січня 2006 року сукупно становить понад 20 років і підтверджується належними і достатніми доказами, у зв`язку із чим висновки відповідачів про неможливість їх зарахування у повному обсязі до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, на думку суду, є протиправними.

Слід також зауважити, що відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на вимоги пункту 7 Порядку №383, яким встановлено, що у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 при шестиденному робочому тижні і на 21,2 при п`ятиденному робочому тижні.

Проте вказаний Порядок №383 не може застосовуватись до даних спірних правовідносин, оскільки, як визначено пунктом 1 цього Порядку, він регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону №1788-XII, а відтак не поширює свою дію на обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту "є" статті 13 Закону №1788-XII.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до статті 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Таким чином, періоди роботи ОСОБА_2 у ВАТ "Луцький шовковий комбінат "Волтекс" за період із 01 січня 1992 року по 31 липня 2002 року та у ЗАТ "Волинський шовковий комбінат" із 01 серпня 2002 року по 04 січня 2006 року на посаді прядильниці є періодами, які включаються до спеціального стажу та повинні зараховуватися календарно.

Суд вважає, що правові підстави для відмови у зарахуванні вищезазначеного періоду роботи до пільгового стажу календарно відсутні.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відтак, із урахуванням вищенаведеного, керуючись межами заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що оскільки на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "є" статті 13 Закону №1788-XII позивач досягла пенсійного віку (повних 57 років при необхідних 55 років) та мала пільговий стаж роботи понад 20 років за періоди роботи із 01 серпня 2002 року по 04 січня 2006 року, тому, всупереч вимог пункту 6 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV, пенсійний орган протиправно відмовив позивачці у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Беручи до уваги зібрані та досліджені у справі докази у їх сукупності, враховуючи вимоги статті 245 КАС України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи ОСОБА_1 із 01 січня 1992 року по 31 липня 2002 року, із 01 серпня 2002 року по 04 січня 2006 року календарно та призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; визнання протиправним та скасування рішення Комісії при ГУ ПФУ у Волинській області від 19 лютого 2020 року № 11/1172 у частині незарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01 січня 1992 року по 31 липня 2002 року за фактичною тривалістю та скасувати рішення (протокол) від 16 квітня 2020 року №36; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дати звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з 10 квітня 2020 року, зарахувавши до пільгового стажу роботу за професією прядильник у ВАТ "Луцький шовковий комбінат "Волтекс" за періоди з 01 січня 1992 року по 31 липня 2002 року та у ЗАТ "Волинський шовковий комбінат" з 01 серпня 2002 року по 04 січня 2006 року календарно.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судовий збір у сумі 840 грн 60 коп., сплачений згідно із квитанцією № 49 від 22 травня 2020 року (арк. спр. 10).

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправною відмови, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи ОСОБА_1 із 01 січня 1992 року по 31 липня 2002 року, із 01 серпня 2002 року по 04 січня 2006 року календарно та призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 19 лютого 2020 року № 11/1172 у частині незарахування до пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01 січня 1992 року по 31 липня 2002 року за фактичною тривалістю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 16 квітня 2020 року №36 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дати звернення із заявою про призначення пенсії із 10 квітня 2020 року, зарахувавши до пільгового стажу роботу за професією прядильник у ВАТ "Луцький шовковий комбінат "Волтекс" за періоди з 01 січня 1992 року по 31 липня 2002 року та у ЗАТ "Волинський шовковий комбінат" з 01 серпня 2002 року по 04 січня 2006 року календарно.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 грн 60 коп. (вісімсот сорок грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повне судове рішення складене 03 липня 2020 року.