Справа № 401/21/20
Суддя: Мельничик Ю. С.
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/21/20 Провадження № 2-а/401/15/20

01 липня 2020 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя Мельничик Ю.С.,

з участю: секретаря судових засідань Пилипенко Т.Ю.,

розглянувши в порядку спрощенного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взвода №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Панасенка Богдана Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 26 грудня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

Процедура :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектор а управління патрульної поліції в Кіровоградській області Панасенка Б.В. та просить скасувати постанову серії ЕАК за № 1906600 від 26 грудня 2019 року якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч.2 та ч.6 ст.12, ч.ч. 1-3 ст.257, ч.5 ст.262 КАС України ухвалою суду від 20 січня 2020 року відкрито позовне провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позиція позивача, ОСОБА_1 :

Позивач в позові просив скасувати постанову відповідача серії ЕАК №1906600 від 26 грудня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та свої вимоги обгрунтував тим, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1906600 від 26 грудня 2019 року, він на службовому автомобілі «ЗІЛ 130» державний номерний знак НОМЕР_1 близько 13 години був зупинений в м. Знам`янка інспектором Панасенко Б ОСОБА_2 В ОСОБА_2 під час виконання виробничого завдання з перевозу хлору до м. Кропивницький та його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП, а саме : порушення п. 22 Правил дорожнього руху, Правил перевезення небезпечних вантажів (відсутність рідини для промивання очей).

Зазначав, що він не погоджується із вказаною постановою відповідача, вважає себе невинуватим, а постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказував, що відповідач порушив вимоги ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, оскільки виніс оскаржувану постанову без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та відсутності належних доказів, що підтверджують наявність події адміністративного правопорушення та вини у його вчиненні.

Також вказував, що відповідно до підпункту 8 розділу І Правил перевезення небезпечних вантажів (Додаток №3) не вимагається рідина для промивання очей в разі перевезення вантажів, позначених знаками небезпеки №№ 1, 1.4, 1.5, 1.6, 2.1, 2.2 або 2.3.

Крім того, одночасно, під час складання першої постанови, через декілька хвилиі (перша постанова складена о 12.48год., наступна відкрита о 12.53 та закінчена о 13.01 год.). іншим інспектором Пенкіним М.В. була складена постанова серія НОМЕР_2 зі ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та знову накладено штраф в розмірі 510 грн. Тобто, під час однієї зупинки на мене було накладено два стяг нення за одне й те зі саме правопорушення.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що інспектор в відзиві не спростував доводи адміністративного позову про те, що під час одної перевірки, одним екіпажем протягом двадцяти хвилин було складено дві постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за одним складом правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Також, відповідачем не надана обґрунтування постанови або спростування доводів позову щодо застосування вимог підпункту 8 розділу 1 Правил перевезення небезпечних вантажів, де не вимагається рідина для промивання очей в разі перевезення вантажів, позначених знаками небезпеки №№ 1, 1.4, 1.5, 1.6, 2.1, 2.2 або 2.3. Враховуючи викладене, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач надав до суду:

- копію оскаржуваної постанови відповідача в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1906600 від 26 грудня 2019 року;

- копію паспорта громадянина України та картки фізичної особи - платника податків;

- копію посвідчення водія, яким йому надо право на керування транспортними засобами категоріїї "С";

- копію свідоцтва про підготовку водія серії НОМЕР_3 ;

- копію свідоцтв про реєстрації транспортного засобу ЗИЛ 130;

- копію дорожнього листа №005446 від 26 грудня 2019 року про відрядження водія ОСОБА_1 з м.Знамянка до м.Кропивницький.

Позиція відповідача,інспектора взвода №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Панасенка Богдана Васильовича:

Відповідач позові вимоги не визнав зазначивши, що дійсно 26.12.2019 року при здійсненні патрулювання екіпажем інспектором було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме в м. Знам`янка по вул. Фрунзе біля будинку 103 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЗІЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 та перевозив небезпечний вантаж «Хлор(00НІ017)» з порушенням правил перевезення небезпечних вантажів, а саме, автомобіль був не укомплектований рідиною для промивання очей, чим водій порушив п.п. 22.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.132-1 КУпАП. Оскільки транспортний засіб під керуванням позивача здійснював перевезення небезпечного вантажу, на нього поширюються вимоги правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, які затверджені наказом МВС України № 656 від 04.08.2019 року, якими визначаються порядок та основні вимоги до забезпечення безпеки дорожнього перевезення небезпечних вантажів на всій території України. Згідно п.12 Розділу 1 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів затверджених наказом МВС України № 656 від 04.08.2019 року Міністерство внутрішніх справ України та підрозділи поліції в межах своєї компетенції мають вживати всіх необхідних заходів, які забезпечують можливість виконання учасниками перевезення небезпечних вантажів положень ДОПНВ. Відтак, до комплектності транспортного засобу, який здійснює перевезення ДОПНВ встановлюються додаткові вимоги визначені профільним законодавством, зокрема вищезазначеними правилами, протее, позивачем було порушено відповідні вимоги в звязку з чим працівники патрульної поліції мали обґрунтовані підстави на реалізацію повноважень щодо перевірки комплектності транспортного засобу, відповідно до п.12 Розділу 1 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів затверджених наказом МВС України № 656 від 04.08.2019 року та п.2.4.

Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити в задоволені адміністративного позову оскільки постанова про адміністративне правопорушення складена відмовідно до вимог законодавства.

В обгрунтування своїх заперечень відповідач надав до суду відеофіксацію адміністративного правопорушення та розгляду справи від 26 грудня 2019 року, яка записана на носії інформації DVD-R.

Згідно ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.13 ст.10, ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши матеріали справи та зміст заяв позивача та відповідача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем та відповідачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов такого висновку.

Встановлені судом обставини справи:

Позивач, ОСОБА_1 , працює водієм ОКВП «Дніпро-Кіровоград».

26 грудня 2019 року інспектором взводу №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Панасенком Б.В., винесено постанову серії ЕАК №1906600 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Вказаною постановою відповідача на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за те, що водій ОСОБА_1 , керуючи службовим автомобілем, який належить ОКВП «Дніпро-Кіровоград», марки ЗІЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 , під час виконання виробничого завдання з перевозу хлору в м. Кропивницький, перевозив небезпечний вантаж «ХЛОР Номер ООН 1017)» з порушенням Правил перевезення небезпечних вантажів, а саме, керований ним автомобіль не був укомплектований рідиною для промивання очей, чим порушено п.п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

Відеозаписом підтверджується відеофіксація адміністративного правопорушення та розгляду справи від 26 грудня 2019 року, яка записана на носії інформації DVD-R, з якої видно, що позивач ОСОБА_1 на місці події не заперечував факту, що він керував службовим автомобілем, який не був укомплектований рідиною для промивання очей.

Заперечуючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП позивач, ОСОБА_1 , 08 січня 2020 року подав до суду позов про скасування вказаної постанови відповідача від 26 грудня 2019 року. Доводи позивача обгрунтовані тим, що оскаржувана постанова винесена відповідачем без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та відсутності належних доказів, що підтверджують наявність в його діянні події адміністративного правопорушення, та винуватості у його вчиненні. Крім того, зазначає, що відповідачем не надана обґрунтування постанови або спростування доводів позову щодо застосування вимог підпункту 8 розділу 1 Правил перевезення небезпечних вантажів, де не вимагається рідина для промивання очей в разі перевезення вантажів, позначених знаками небезпеки №№ 1, 1.4, 1.5, 1.6, 2.1, 2.2 або 2.3.

Відповідач у відзиві, посилаючись на вимоги чинного законодавства, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Оцінка суду:

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За правилами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд зазначає, що частиною 1 статті 132-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджено від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України) (зі змінами та доповненнями).

Згідно п.1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Згідно п.22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, тощо.

Правила дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджені Наказом МВС України № 656 від 04.08.2019 р.

Згідно п.12 Розділу 1 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів затверджених наказом МВС України № 656 від 04.08.2019 року Міністерство внутрішніх справ України та підрозділи поліції в межах своєї компетенції мають вживати всіх необхідних заходів, які забезпечують можливість виконання учасниками перевезення небезпечних вантажів положень ДОПНВ.

До комплектності транспортного засобу, який здійснює перевезення ДОПНВ, встановлюються додаткові вимоги визначені профільним законодавством, зокрема вищезазначеними правилами.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (частина 3 статті 77 КАС України).

Частиною третьою ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Виходячи зі змісту ч.3 ст.286 КАС України, яка є спеціальною нормою до даних правовідносин, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Висновок суду:

Позивач ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу ОКВП «Дніпро-Кіровоград», 26 грудня 2019 року здійснював перевезення небезпечного вантажу - «Хлор» Номер ООН 1017», тому до вказаного транспортного засобу та водія ОСОБА_1 поширюються вимоги Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, які затверджені наказом МВС України № 656 від 04.08.2019 року, якими визначаються порядок та основні вимоги до забезпечення безпеки дорожнього перевезення небезпечних вантажів на всій території України.

Доводи позивача про те, що відповідно до підпункту 8 розділу І Правил перевезення небезпечних вантажів (Додаток №3) не вимагається рідина для промивання очей в разі перевезення вантажів, позначених знаками небезпеки №№ 1, 1.4, 1.5, 1.6, 2.1, 2.2 або 2.3., суд визнає помилковими виходячи з такого.

Відповідно до вимог п.п.1, п.п.2, п.11 Розділу І Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, які затверджені наказом МВС України № 656 від 04.08.2019 року, кожна транспортна одиниця, що здійснює перевезення небезпечних вантажів, позначена табличками оранжевого кольору, передбаченими ДОПНВ, в обов`язковому порядку укомплектовується таким обладнанням, зокрема, засобами захисту очей (наприклад, захисними окулярами) для кожного члена екіпажу. Під час перевезення всіх небезпечних вантажів, крім небезпечних вантажів, для яких у Переліку небезпечних вантажів, наведеному в таблиці А глави 3.2 додатка А до ДОПНВ, зазначені номери зразків знаків небезпеки 1, 1.4, 1.5, 1.6, 2.1, 2.2 або 2.3, - додатково рідиною для промивання очей.

Відповідно до підпункту 8 розділу І Правил перевезення небезпечних вантажів (Додаток №3), небезпечний вантаж - «Хлор» Номер ООН 1017» відноситься до сильнодіючих токсичних речовин класу Гази, код - 2ТОС, транспортна категорія 1, є речовиною, що окиснює, та під час перевезення позначається знаками небезпеки 5.1.

Судом встановлено, що також підтверджується відео доказом, який міститься в матеріалах справи, що після зупинки автомобіля, інспектор патрульної поліції представився водієві, роз`яснив причину зупинки, оголосив порушення ПДР, які допущені водієм, повідомив про здійснення відео фіксації порушення, роз`яснив водієві його права, постанова, яка виноситься, порядок її оскарження та сплати штрафу. При цьому відеозаписом доводиться, що сам ОСОБА_1 не заперечував факту відсутності в автомобілі рідини для промивання очей.

Оскільки, небезпечний вантаж «Хлор» Номер ООН 1017», який перевозив ОСОБА_3 26 грудня 2019 року, позначається знаками небезпеки 5.1, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 мав бути додатково укомплектований рідиною для промивання очей (2% розчин натрія двуугликислого (розчин харчової соди).

Виходячи зі змісту ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 72, ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, вбачається, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджено належними доказами відеозаписом порушення та постановою про адміністративне правопорушення, які складено відповідачем відповідно до чинного законодавства.

Суд зазначає, що відповідач довів обгрунтованість та законність прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху. Разом з цим, позивач доводи відповідача не спростував, так як не довів обставин, які підтверджують відсутність складу правопорушення.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова інспектора патрульної поліції є обґрунтованою та правомірною.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що до позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому позов не може бути задоволений.

Відповідно до положень ч.5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 132-1 ч.1, 245-249, 251, 252, 256, 268, 279, 283, 284, 293 КУпАП, ст.ст. 12, 72-79, 90, 139, 244-246, 250, 262, 271, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити в позові ОСОБА_1 до інспектора взвода №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Панасенка Богдана Васильовича від 26 грудня 2019 року про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАК №1906600 від 26 грудня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду упродовж десяти днів з дня отримання копії рішення, у порядку визначеному ст. 297 КАС України.

Відповідно до п.3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Павлівка Світловодського району Кіровоградської області, паспорт серія НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: інспектор роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Панасенко Богдан Васильович, адреса для листування: вул. Віктора Чміленка, 41, м.Кропивницький Кіровоградської області.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом