Справа № 712/1666/20
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/1666/20
Провадження № 2-а/712/58/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2020 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді Романенко В.А.
за участю секретаря Назаренко М.О.
розглянувши в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора першого батальйону роти № 2 УПП в Черкаській області Цимбал Вадима Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора першого батальйону роти № 2 УПП в Черкаській області Цимбал Вадима Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 21.02.2020 року ним було отримано постанову серії ЕАК №2137728 відповідно до якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

З даною постановою повністю не погоджується з огляду на наступне:

21.02.2020 року рухаючись вул. Хрещатик, в м. Черкаси він був зупинений патрульним автомобілем. Як пояснив інспектор 1 батальйону 2 роти, рядовий поліції УПП в Черкаській області Цимбал Вадим Анатолійович (дані інспектора були встановлені тільки з постанови, оскільки інспектор не представився), він був зупинений за начебто порушення правил дорожнього руху, а саме п. 8.5.1; - порушенню вимог горизонтальної дорожньої розмітки. На його заперечення, що жодних порушень ПДР з його боку не було інспектор не відреагував.

Він рухався прямо, від Черкаського РАЦСу в бік ТРЦ «Хрещатик Сіті», не здійснював обгону, не виїздив на полосу зустрічного руху і в зв`язку з цим не міг і не перетинав дорожню розмітку в не встановленому для цього місці.

Жодних доказів вчинення зазначеного у постанові про накладення адміністративного стягнення поліцейським не було пред`явлено. Відсутні будь-які відеозаписи, покази свідків. Від нього, як від особи що притягається до адміністративної відповідальності не відібрані пояснення та протокол про адміністративне правопорушення не складено.

Крім того, інший інспектор, який представився (йому довелося наполягати на це, є відео докази), як ОСОБА_2 , почав знущатися з нього, змушуючи проходити якісь не зрозумілі тести на вміст наркотичних речовин в його організмі. Оскільки в його автомобілі знаходилась неповнолітня дитина, йому довелося погодитись на цей тест на місці.

Оскільки інспектором 1 батальону 2 роти УПП в м. Черкаси рядовим поліції Цимбал Вадимом Анатолійовичем не надано жодних доказів начебто вчинення правопорушення, вважає що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень підлягає скасуванню.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК №2 137728 від 21.02.2020 року інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в Черкаській області рядового поліції Цимбала Вадима Анатолійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 225,00 гривень.

Ухвалою суду від 24 лютого 2020 року відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора першого батальйону роти № 2 УПП в Черкаській області Цимбал Вадима Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та вирішено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2020 року залучено до участі у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора першого батальйону роти № 2 УПП в Черкаській області Цимбал Вадима Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якості співвідповідача - Управління патрульної поліції в Черкаській області.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

22.06.2020 року до суду від відповідача управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначає, що інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Цимбал В.А. діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності норм матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши відеозапис, вважає за наступне.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК № 2137728 від 21 лютого 2020 року складеної інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Цимбал В.А., вбачається, що водій ОСОБА_1 21.02.2020 року 07:54 в м. Черкаси по вул. Хрещатик, 250 не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1., а саме перетнув розмітку, чим порушив п.8.5.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КпАП України Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення Органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122 Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Позивач в позовній заяві вказує на те, що ПДР він не порушував, дорожню розмітку 1.1 не перетинав, однак, дане твердження не відповідає дійсним обставинам справи та спростовується наданим суду відеозаписом № IMG_1142, здійсненим за допомогою службового автомобільного відеореєстратора, на 00 хв. 14 сек. яким зафіксовано, що позивач перетнув дорожню розмітку.

Положеннями п. 2.3 б) ПДР встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 8.5.1 ПДР горизонтальна розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наносить на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 ПДР.

Положеннями пункту 1 розділу 34 ПДР визначено, що дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) має таке значення - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які виїзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Позивач виїжджаючи з прилеглої території та повертаючи ліворуч, повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, помітити дорожню розмітку 1.1 та здійснити поворот праворуч, з метою уникнення порушення ПДР.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським відносно позивача в його діях був встановлений склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в той час, як факт неможливості зупинити транспортний засіб у визначеному місці не вдаючись до екстреного гальмування не був підтверджений відповідними доказами.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Нормами ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність, серед іншого, за порушення вимог дорожньої розмітки проїзної частини доріг.

Отже, твердження Позивача відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення спростовується наданими суду доказами.

Твердження позивача про те, що під час розгляду справи йому не були пред`явлені докази факту вчинення ним правопорушення, спростовується наданим суду відеозаписом № 1_, здійсненим за допомогою нагрудного службового відеореєстратора інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Цимбал В.А., яким зафіксовано, що позивач був ознайомлений із доказом, який підтверджує факт вчиненого ним правопорушення.

Відеозаписом № 1_, також зафіксовано, що під час розгляду справи позивач надав пояснення відносно факту вчинення ним правопорушення в усному порядку. На пропозицію інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Цимбал В.А. надати письмові пояснення позивач відповів відмовою.

З приводу доводів позивача щодо не складення протоколу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, навіть якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа не складає протокол про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У зв`язку з цим, відповідач мав право винести постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу, тому ці обставини не є самостійними підставами для скасування постанови.

В позовній заяві позивач посилається на невідповідність оскаржуваної постанови ст. 283 КУпАП, у зв`язку із тим, що в ній відсутні посилання на докази.

В п. 9 копії оскаржуваної постанови, наданої суду, зазначено, що до неї додається відео доказ, з яким позивач був ознайомлений під час розгляду справи.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, обґрунтування правомірності дій та прийнятого рішення відповідач зазначає у відзиві.

Відповідно до ч.ч. 2, 8 ст. 79 КАС України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В свою чергу позивач, всупереч вищезазначеним вимогам законодавства, а ні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем так і при поданні позовної заяви до суду доказів на підтвердження факту не вчинення ним адміністративного правопорушення не надав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до висновків Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 14.02.2018 року по справі 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Права, якими наділений позивач відповідно до ст. 268 КУпАП, в тому числі, право подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою мають бути реалізовані особою одразу на місці вчинення правопорушення без намагання затягнути процес розгляду справи шляхом відтермінування або перенесення на інший день та без впливу на можливість працівником поліції прийняти постанову на місці вчинення правопорушення. Відкладення даних питань на інший день або час не передбачено діючим законодавством.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі за допомогою службової нагрудної відеокамери, яка розміщена на одязі поліцейських зафіксований розгляд справи про адміністративне правопорушення, який записаний на dvd-диск та доданий до відзиву на адміністративний позов.

Відповідно до «Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції» затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції №4/1 від 05.01.2016 року, поліцейський патрульної поліції відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює: безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; первинне реагування на повідомлення про правопорушення, а також самостійне виявлення правопорушення під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853).

Відповідно до ч. 4 Розділу І вказано Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122.

За нормою ч. 2 Розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч.ч. 1, 2 розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Суд враховує, що приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією, які у свою чергу передбачають можливість винесення постанови саме на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездітності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на наведене суд приходить до переконливого висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2137728 інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Цимбал В.А. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, та правомірно притягнув правопорушника ОСОБА_1 до передбаченої законом адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Враховуючи вищевказане суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 19, 63 Конституції України, ст.ст. 2, 14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч. 3 ст. 194, 227-228, ч. 4 ст. 229, 241-246, 250, 286, 294 КАС України, ст.ст. 9, 122, 222, 251, 252, 254, 258, 268, 276, 280, 283 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до інспектора першого батальйону роти № 2 УПП в Черкаській області Цимбал Вадима Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Шостого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» КАС України, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Головуючий: