Справа № 280/582/20
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року 11 год.10хв.Справа № 280/582/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання Биховської А.П.

представника позивача - Фоменко А.С.

представника відповідача - Одинець О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "РІДНИЙ ДІМ-Д" (71600, Запорізька область Василівський район м. Василівка вул. Театральна, 10, )

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, )

про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «РІДНИЙ ДІМ-Д» (далі - позивач) звернулось із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю № ЗП3515/573/АВ/П/ТД-ФС, прийняту 20 грудня 2019 року заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненко Олександром Олександровичем.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що висновок відповідача щодо порушення позивачем частин першої та третьої статті 24 Кодексу законів про працю України не відповідає дійсності, зроблений за результатами власного суб`єктивного правового тлумачення норм Цивільного кодексу та Кодексу законів про працю України. Зазначає, що в ОСББ не має визначених робочих місць, відсутній штатний розпис та не ведеться жодного табелю обліку робочого часу. Раз на рік, протоколом засідання правління ОСББ затверджується кошторис на наступний рік, яким передбачається виплата винагороди залученим працівникам по цивільно-правовим угодам. Залучені до виконання робіт особи за цивільно-правовими договорами не підпорядковувались ніяким правилам внутрішнього трудового розпорядку, виконавці самі організовували роботу і виконували її на власний ризик. За фактом виконання цивільно-правових договорів між сторонами складались акти приймання-передачі наданих послуг. На підставі викладеного вважає, що відповідачем необґрунтовано зроблено висновок щодо відсутності в укладених договорах ознак цивільно-правового договору, що не відповідає вимогам цивільного законодавства. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву від 24.02.2020 вх. № 8531 посилається на те, що інспекційним відвідуванням ОСББ «РІДНИЙ ДІМ-Д» встановлено фактичний допуск 4 робітників без належного оформлення трудової діяльності, чим порушено вимоги ч. 3 ст.24 КЗпП України. Надані цивільно-правові договори на виконання робіт містять одноманітні характеристики робіт, переукладені по декілька разів на рік, відтак у даному випадку предметом договору є виконання саме трудових функціональних обов`язків. Тому, вважає, що накладення штрафу за порушенням вимог Кодексу законів про працю є правомірним та обґрунтованим. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 29 січня 2020 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/582/20, підготовче судове засідання призначено на 26 лютого 2020 року.

26 лютого 2020 року протокольною ухвалою суду у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 10 березня 2020 року.

10 березня 2020 року протокольною ухвалою суду у підготовчому засіданні оголошено перерву до 20.03.2020.

Ухвалою суду від 20.03.2020 строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 23.04.2020.

Ухвалою суду від 23.04.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 25.05.2020.

Під час розгляду справи по суті 25.05.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених в позовній заяві. Просив суд задовольнити позов повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні 25.05.2020 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Інспекційне відвідування позивача здійснено на підставі інформації отриманої із Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 03.10.2019 №14212-08 про роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів.

06.11.2019 Головним управлінням видано наказ №2004 про проведення інспекційного відвідування ОСББ «РІДНИЙ ДІМ-Д» з питань додержання законодавства про працю у термін до 18.11.2019.

Згідно направлення від 06.11.2019 №1136 головним державним інспектором Оселедчик Валентиною Вікторівною здійснено захід державного нагляду у формі інспекційного відвідування позивача, предметом якого визначено порядок оформлення трудових відносин.

В ході інспекційного відвідування в період з 08.11.2019 по 13.11.2019 за адресою здійснення господарської діяльності позивача було встановлено, що в 2018 -2019 роках 4 фізичні особи були допущені до роботи без укладання трудового договору, чим порушено вимоги ч.3 ст.24 КЗпП України, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

За результатами виявлених порушень, 13.11.2019 складено акт інспекційного відвідування №ЗПЗ515/573/АВ і припис про усунення виявлених порушень № ЗП3515/573/АВ/П та направлено на адресу позивача для підпису, що підтверджується відповідною поштовою квитанцією від 13.11.2019.

02.12.2019 ГУ Держпраці у Запорізькій області складено акт про відмову від підпису № ЗП/3515/573/АВ-ВП.

Листом від 02.12.2019 на адресу ОСББ «РІДНИЙ ДІМ-Д» направлено повідомлення про розгляд справи.

20.12.2019 уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці було прийнято постанову №ЗП 3515/573/АВ/П/ ТД-ФС про накладення на ОСББ «РІДНИЙ ДІМ-Д» штрафу у розмірі 500 760,00 грн. й направлено на адресу об`єкта відвідування.

Не погодившись з вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з позовом про визнання її протиправною та скасування.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України..

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пункту 2 Положення № 96 Держпраця у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення № 96 Держпраця відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 6 пункту 4 Положення № 96 встановлено, що Держпраця, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 Положення № 96 передбачено, що Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У відповідності до зазначених норм Головному управлінню Держпраці в Запорізькій області делеговано повноваження щодо здійснення на території області державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

У зв`язку із втратою чинності 14.05.2019 року постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, якою було затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» від 21 серпня 2019 року № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі Порядок №823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

У відповідності до п. 2 Порядку № 823 (в редакції, чинній на час проведення інспекційного відвідування), заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до змісту пп.3 п.5 Порядку № 823, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю чи його заступник.

Згідно п.п.6, 8, 9, 10 Порядку № 823 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання об`єктом відвідування законодавства про працю. Документи, одержані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.

Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів.

Відповідно до п. 19-24 Порядку № 823, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) (далі - акт), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дня, що настає за днем підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Судом встановлено, що інспекційне відвідування проведено головним державним інспектором Оселедчик Валентиною Вікторівною на підставі наказу №2004 від 06.11.2019 та направлення від 06.11.2019 №1136.

За результатами інспекційного відвідування ГУ Держпраці у Запорізькій області 13.11.2019 складено акт №ЗПЗ515/573/АВ і припис про усунення виявлених порушень № ЗП3515/573/АВ/П та направлено на адресу позивача для підпису.

У зв`язку із відсутністю повернення підписаних акту та припису 02.12.2019 ГУ Держпраці у Запорізькій області складено акт про відмову від підпису № ЗП/3515/573/АВ-ВП.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за №509 (далі Порядок №509).

Згідно з пунктами 3, 4 постанови КМУ «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17.07.2013 року № 509 ( далі- Порядку №509) справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Отже, положення Порядку № 509 наразі не передбачають повідомлення конкретної дати розгляду справи. Норма пункту 3 Порядку сформульована таким чином, що визначає початок перебігу строку розгляду (з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів) та визначає тривалість такого строку (45 днів).

Системний аналіз положень Порядку № 509 дає підстави стверджувати проте, що особа, отримавши повідомлення Держпраці про розгляд справи, з датою початку може протягом 45-денного строку подати додаткові документи.

На думку суду, розгляд справи до закінчення вказаного строку є порушенням права особи на подання додаткових документів та особистої участі у розгляді (яке є необов`язковим).

Як зазначалося вище, листом від 02.12.2019 на адресу ОСББ «РІДНИЙ ДІМ-Д» направлено повідомлення про розгляд справи. При цьому зазначено, що 29.11.2019 упоноваженою посадовою особою ГУ Держпраці у Запорізькій області одержано акт.

Отже, з 29.11.2019 почав спливати 45-денний строк розгляду справи про накладення штрафу та мав закінчитися 13.01.2020.

Однак, вже 20.12.2019 уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці було прийнято постанову №ЗП 3515/573/АВ/П/ ТД-ФС про накладення на ОСББ «РІДНИЙ ДІМ-Д» штрафу у розмірі 500 760,00 грн. Відтак, суд вважає, що відповідач, розглянувши справу до спливу 45-денного сроку порушив процедуру притягнення особи до відповідальності, чим було позбавлено останню права на подання додаткових документів.

Щодо суті виявленого порушення під час інспекційного відвідування суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КЗпП України працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Частиною 3 статті 21 КЗпП України встановлено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім; 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Форма такого повідомлення затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу».

Статтею 265 КЗпП України (в редакціїї чинній на момент приягнення до відповідальності) передбачено відповідальність юридичних та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

За змістом наведеної норми відповідальність настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах юридичної особи.

При цьому, повинен бути встановлений факт використання юридичною особою найманої праці.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови та Акту інспекційного відвідування від 27.03.2019 відповідачем встановлено порушення вимог частин першої та третьої статті 24 КЗпП України, а саме: з ОСОБА_1 протягом 2018-2019 років укладались договори ЦПХ на заміну патронів на освітлення, лампочок в під`їздах, заміна вимикачів, ремонт електропроводки. Вказані договори переукладалися із зазначеною особою 18 разів, тобто систематично. Відповідно до п.4 постанови пленуму Верховного суду України №3 від 25.04.2003, «систематично» - означає не менше 3 разів протягом календарного року. В завданнях замовника не вказується кінцевий результат, із зазначенням кількісних та якісних показників, після досягнення яких договір вважається виконаним, фактично виконавець підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, що притаманне саме строковому трудовому договору. Зазначені дії, що виконувала особа є процесом праці та не передбачають роботи з досягненням конкретного результату.Обов`язки ОСОБА_1 збігаються з обов`язками за конкретною посадою - електромонтер. З особою 2- ОСОБА_2 укладалися договори ЦПХ на заміну каналізації, ремонт покрівлі, та інші роботи вказані в акті інспекційного відвідування. Вказані договори переукладалися із зазначеною особою 10 разів, тобто систематично. Обов`язки ОСОБА_2 збігаються з обов`язками за конкретною посадою - слюсар-сантехнік. Зварювальні роботи, що виконував ОСОБА_2 відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, для проведення яких потрібні спеціальні знання, спеціальне навчання. З особою 3 - ОСОБА_3 заключалися договори на ремонтні роботи, зварювальні роботи, заміна труб та кранів, ґрунтовка, чистка каналізації. Вказані договори переукладалися із зазначеною особою 5 разів й мали системний характер. Обов`язки даної особи збігаються з обов`язками за конкретною посадою - слюсар- сантехнік. Роботи які виконував ОСОБА_3 відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, для проведення яких потрібні спеціальні знання, спеціальне навчання. З особою 4 - ОСОБА_4 укладені договори на ремонтні роботи по цоколю будинку, покраска, ґрунтовка, інші роботи. Вказані договори переукладалися із зазначеною особою 5 разів й мали системний характер. Обов`язки даної особи збігаються з обов`язками за конкретною посадою - слюсар- сантехнік. Роботи виконувані особою відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, для проведення яких потрібні спеціальні знання, спеціальне навчання. Згідно аналізу інформації наданої інспектором та аналізу наданих договорів встановлено, що голова Правління ОСОБА_5 зобов`язаний забезпечити Виконавця всім необхідним для виконання роботи, передбаченої договором (п.1.2). Також вказаним особам визначене робоче місце, забезпечено необхідним матеріалом. Тобто особи виконували роботи не на власний ризик, як вказано в ст.837 ЦКУ, а мали місце трудові відносити, передбачені ст.ст.21, 29 КЗпП України. Також встановлено, що вказані особи несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених завдань.

Однак, суд не погоджується із наведеними твердженнями відповідача та вважає за необхідне зазначити таке.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначаються Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно ч.4, 5 ст. 4 Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.

Крім того, статтею 22 Закону визначено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Тобто, за змістом ст.4 та ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднанню надано право або самостійно, власними силами здійснювати забезпечення утримання і експлуатацію багатоквартирного будинку, або залучати фізичних чи юридичних осіб на підставі укладених договорів.

У судовому засіданні досліджено угоди, укладені між ОСББ «РІДНИЙ ДІМ-Д» та ОСОБА_1 , на виконання різного виду послуг що стосуються електрики. При цьому, предметом кожного договору були різного виду, різної тривалості, різної складності послуги, перелік яких визначався в п.1.1. договору, та вказувався строк виконання робіт в п. 6.1. договору. Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 , має постійне місце роботи, та працює на ПП «Моноліт 2012», що підтверджується копією його трудової книжки (арк.справи 183,184).

За договорами про надання послуг ОСОБА_2 , на протязі 2018 року та в квітні 2019 року, надавав послуги з заміни каналізаційної труби, утеплення труб опалювальної системи, ремонт покрівлі, зварювання каркасу під дахом.

За договорами цивільно-правового характеру ОСОБА_3 , надавав послуги з ремонтних робіт по системі опалення, зварювальних робіт, заміни труб та кранів, ремонту в під`їздах.

За договорами цивільно-правового характеру ОСОБА_4 , надавав послуги з обслуговування водопостачання та водовідведення, чистки каналізації, фарбування, шпатльовка та інші види послуг з ремонтних робіт.

Детальний перелік цивільно-правових договорів та їх зміст наведені у таблиці (арк. справи 250-253).

За результатами виконаних робіт (послуг) складалися акти здавання-прийняття наданих послуг і лише після підписання акту приймання-передачі, оплачувалася винагорода, з якої також сплачувався податок на доходи фізичних осіб та єдиний соціальний внесок, та військовий збір.

В ОСББ «РІДНИЙ ДІМ-Д» відсутній штатний розпис, не ведеться жодного табелю обліку робочого часу. До того ж позивач не має визначених робочих місць, оскільки це житловий будинок, мешканці якого вирішили, не покладатися на обслуговуючу компанію, а обслуговувати будинок власними силами.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виконуючи роботи за вищевказаними договорами, не підпорядковувалися правилам внутрішнього трудового розпорядку, оскільки останніх на ОСББ не має.

Виконавці самі організовували свою роботу і виконували її на власний ризик. Умови про режим робочого часу, в договорах не визначені.

Проаналізовані цивільно-правові угоди, що укладені між позивачем та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не містять ознак трудових договорів, зокрема: обов`язку виконавців бути присутнім на підприємстві у визначені робочі години, обов`язку дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку; регламентації процесу праці, часу та тривалості робочого часу тощо.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Слід зазначити, що Верховним Судом у постанові від 26.09.2018 по справі №822/723/17 зазначено про те, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Вказана позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 по справі №127/21595/16-ц, від 13.06.2019 № 815/954/18.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Проаналізувавши вищезазначені норми законодавства стосовно трудових договорів та цивільно-правових угод, дослідивши первинні бухгалтерські документи і договори про надання послуг, суд дійшов переконання, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виступали саме виконавцями цивільно-правових відносин, оскільки виконували різну роботу (послуги), час надання яких обирали самостійно. Розмір винагороди за кожним договором залежав від обсягу роботи, який мали виконати вказані особи та не мав стабільного розміру.

Більш того, за змістом укладених цивільно-правових договорів ОСББ цікавило саме результат наданих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 послуг: відремонтовані система каналізації, відновлене світлопостачання, справні вимикачі, відремонтована покрівля, утеплені труби опалювальної системи тощо. Тому і винагорода за угодами залежала не від кількості затраченого часу, а від результату.

Враховуючи наведене, суд вважає неправомірним висновок відповідача, що за цивільно-правовими договорами, які укладені між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та позивачем, мають місце трудові відносини та в порушення ст. 24 КЗпП України, зазначені особи фактично допущені до роботи без укладання трудового договору.

Відтак, суд вважає що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗП3515/573/АВ/П/ТД-ФС від 20 грудня 2019 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні досуду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 7511,40 грн., що підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "РІДНИЙ ДІМ-Д" (71600, Запорізька область Василівський район м. Василівка вул. Театральна, 10, ) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, ) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю № ЗП3515/573/АВ/П/ТД-ФС від 20 грудня 2019 року.

Стягнути на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "РІДНИЙ ДІМ-Д" судовий збір у розмірі 7 511 (сім тисяч п`ятсот одинадцять) гривень 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення в повному обсязі складено та підписано 17 червня 2020 року.

Суддя Л.Я. Максименко