Справа № 465/4798/17
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
Іменем України
10.06.2020 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.
при секретарі Школьніковій К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про скасування постанов по справах про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30.05.2017 року головним інспектором будівельного нагляду Паєнським А. С. Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області (надалі по тексту - Відповідач) прийнято постанови № 1ф/123-ф/пз, 1 ф/124-ф/пз, 1ф/125-ф/пз, 1 ф/126-ф/пз, по справах про адміністративні правопорушення, якими визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 96-1 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу у розмірі 15300 грн. за кожною постановою (загалом на суму 61200 грн.).

Вищевказані постанови по справах про адміністративні правопорушення Позивач отримав наручно в приміщенні контролюючого органу 07.08.2017, про що свідчить відмітка у постановах.

Позивач не погоджується із вищевказаними постановами Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області, вважає їх безпідставними та незаконними.

Вказує, що приватним підприємством «Універсал-Проект» у відповідності до містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, виданих управлінням архітектури департаменту містобудування Львівської місткої ради (№ 23 від 08.02.2016) розроблена проектна документація на об`єкти - «Будівництво 1 окремим відділом капітального будівництва ДПСУ багатофункціонального житлового комплексу на території в.ч. 9507 на вул. В. Великого, 10 з вбудованими приміщеннями громадської функції та підземним паркінгом (будинки № СІ, С2, СЗ, С4 на генплані)». Відповідна проектна документація пройшла державну експертизу та отримана позитивні експертні звіти філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області (головний архітектор проекту - ОСОБА_2 ).

У травні 2017 року департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області проведено перевірки з питань додержання норм містобудівного законодавства при будівництві багатоквартирного житлового комплексу на АДРЕСА_1 , наслідком яких стало прийняття оскаржуваних постанов.

Зокрема, на думку органу контролю, щодо будинків С1-С4 позивачем допущено порушення при проектуванні нормативної кількості машиномісць (та або визначенні площ підземного паркінгу).

Із змісту оскаржуваних постанов вбачається, що позивачем порушено вимори п.11 містобудівних умов та обмежень та табл. 7.4 а (згідно ДБН - табл.7.4б) примітки 1 зміни ДБН 360-92 при проектуванні паркомісць. При цьому, органом контролю здійснено розрахунки паркомісць щодо кожної окремої черги, не враховуючи те, що відповідні черги утворюють єдиний комплекс житлових будинків, а також без урахування передбаченого генеральним планом забудови ділянки та виданих містобудівних умовам і обмежень від 20.05.2016 № 118 на будівництво окремого багаторівневого паркінгу на вул. В. Великого, 10 для обслуговування цього комплексу.

Так, за доводами органу контролю, сумарно кількість паркомісць по С-1 - С4 має становити: 195,3 паркомісця для постійного зберігання автомобілів для мешканців та 25,8 - для тимчасового зберігання. Також, сумарно кількість паркомісць для вбудованих офісних приміщень - 21,3. Однак, як зазначено в постановах, генеральним планом проекту для будинків С1-С4 запроектовано 56 тимчасових автостоянок, 140 для постійного зберігання.

При цьому, органом контролю не враховано, що крім вказаних паркомісць в проектованому комплексі, додатково передбачено окремо стоячий багаторівневий гараж (паркінг), розрахований на комплекс будинків місткістю 256 м/м для зберігання автомобілів (МУО від 20.05.2016 № 118), чим у повній мірі забезпечено нормативні вимоги.

Також, органом контролю вказано, що до перевірки не надано проект зовнішнього освітлення. Однак, такий проект наявний - його розроблено ПП «Інкомпроект» щодо усього комплексу на підставі відповідних технічних умов ЖП «Львівсвітло» (№431/03 від 07.11.2015).

При цьому, первинну позапланову перевірку замовника Відповідачем призначено протиправно, всупереч вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Більше того, позивач не був присутнім при складанні актів та протоколів, в супереч вимоги ст. 268 КУпАП.

Враховуючи викладені обставини, вважає, порушень при проведенні перевірок, а також невідповідність висновків органу контролю нормативним документам з питань містобудування, фактичним обставинам справи вказує на відсутність у діях Позивача складу правопорушень, передбачених ч.1 ст. 96-1 КУпАП та постанови від 30.05.2017 про накладення штрафів є незаконними та підлягають скасуванню.

10 грудня 2018 року на адресу суду поступив відзив, який мотивований тим, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті Будівництво 1окремим відділом капітального будівництва ДПСУ багатофункціонального житлового комплексу на території в/ч 9507 на вул. В. Великого, 10 з вбудованим нежитловим приміщенням громадської функції та підземним паркінгом зі знесенням існуючих нежитлових будівель (будинки № СІ, С2, СЗ, С4 на генплані) виявлено наступні порушення:

ОСОБА_2 розроблено та передано замовнику проектну документацію з порушенням п.11 Містобудівних умов та обстежень забудови земельної ділянкою, а саме не забезпечено нормативну кількість паркомість для постійного зберігання автомобілів мешканців будинку (запарковано 25 при потребі 54). Окрім того, при проведенні перевірки не представлено технічних умов та проекту зовнішнього освітлення території. На підставі чого, було складено протокол та винесено постанову № 1ф/123-ф/пз.

Крім того, відповідач вказує на те, що при проведенні позапланової перевірки винесено ще ряд постанов, а саме 1 ф/124-ф/пз, 1ф/125-ф/пз, 1 ф/126-ф/пз, в яких виявлені ідентичні правопорушення.

На підставі вищевикладеного, просять відмовити в задоволенні позову.

30.09.2019 року ухвалою Франківського районного суду м. Львова прийнято справу до свого провадження та призначено спрощений розгляд справи №465/4798/17 із викликом сторін.
В судове засідання позивач не з`явився, однак подав на адресу суду клопотання про слухання справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задоволити.
В судовому засіданні представник відповідача не з`явився, причин неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Суд, перевіривши наявні у матеріалах справи докази приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч. 1, ст. 41 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності», Державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є:
1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;
2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;
3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;
4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;
5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;
6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (з наступними змінами та доповненнями) затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (далі - Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю №553).
Відповідно до п.п.2 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом.
Згідно ч. 2, ст. 41 цього ж Закону орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Згідно ч. 1, ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.
Згідно ч. 1, ст. 4 цього ж Закону Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 1 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року №244 цей Порядок визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".
Згідно п. 2 цього ж Порядку справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, розглядаються такими органами державного архітектурно-будівельного контролю:
1) виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;
2) структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій;
3) Держархбудінспекцією.
Накладати штраф від імені органів, визначених в абзацах другому-четвертому пункту 2, мають право:
керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;
керівники структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій;
головні інспектори будівельного нагляду.
Згідно пп. 4-7 цього ж Порядку у разі вчинення одним суб`єктом містобудування двох або більше правопорушень у сфері містобудівної діяльності штраф накладається за кожне правопорушення окремо.
У разі вчинення одного правопорушення у сфері містобудівної діяльності декількома суб`єктами містобудування штраф накладається на кожного з них.
Накладення на суб`єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності не звільняє від відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративні правопорушення, посадових осіб такого суб`єкта, до службових обов`язків яких належить забезпечення дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Штраф за правопорушення може бути накладено на суб`єкта містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.
Днем виявлення правопорушення є день складення акта перевірки відповідного суб`єкта містобудування.
Притягнення суб`єктів містобудування до відповідальності не звільняє їх від відшкодування заподіяної внаслідок правопорушення шкоди.
Судом встановлено, що 30.05.2017 року головним інспектором будівельного нагляду Паєнським А.С. Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області (надалі по тексту - Відповідач) прийнято постанови №№ 1ф/123-ф/пз, 1 ф/124-ф/пз, 1ф/125-ф/пз, 1 ф/126-ф/пз, по справах про адміністративні правопорушення, якими визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 96-1 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу у розмірі 15300 грн. за кожною постановою (загалом на суму 61200 грн.).
В ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
В ч.1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Відповідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Відповідно до ст. 27 Закону України Про архітектурну діяльність», замовники та підрядники під час створення об`єкта архітектури зобов`язані забезпечувати будівництво об`єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов`язковою;
не порушувати під час організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси користувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд, відшкодовувати завдані їм збитки відповідно до закону.
Згідно п. 8.33 та 8.34 ДБН В.2.3-15:2007, приміщення для зберігання автомобілів підземних паркінгів та гаражів повинні обладнуватись системами протидимного захисту, причому видалення диму необхідно передбачати через шахти із штучним спонуканням тяги.
Влаштування технічного поверху будинку С4 на вул. В.Великого, 10 у м. Львові передбачено в межах граничнодопустимої висоти цього ж будинку (25,6 м. згідно з містобудівними умовами і обмеженнями від 08.02.2016 № 23).
Згідно п.п. 7.43, 7.45, 7.46 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» при розробленні проектної документації на будівництво житлових комплексів та окремих житлових будинків, залежно від передбачуваної їх категорії за рівнем комфорту та соціальної спрямованості, конкретизується прийнята в містобудівній документації потреба в машино-місцях для цих будинків та тип гаража чи відкритої автостоянки з використанням даних таблиці 7.4 б.
У житлових районах із новою багатоповерховою забудовою пріоритетним типом гаражів для постійного зберігання індивідуальних легкових автомобілів повинні бути окремо розташовані багатоповерхові наземні (до 9 поверхів), підземні (до 5 поверхів) та комбіновані наземно-підземні, в тому числі і механізовані (автоматизовані) гаражі. Допускається влаштування гаражів, вбудованих у перші, цокольні й підвальні поверхи багатоповерхових житлових будинків, а також відкритих автостоянок із наступним їх перевлаштуванням у гаражі різного типу.
Довжина пішохідного підходу до гаражів і автостоянок постійного зберігання легкових автомобілів від місця проживання володаря не повинна перевищувати 800 м, а в умовах реконструкції - 1000 м.
Віддаленість автостоянок, призначених для тимчасового зберігання від входів у житлові будинки, не повинна перевищувати 150 м.
Згідно з проектною документацією, довжина пішохідних підходів від проектованих житлових будинків до проектованих машино-місць відповідає п. 7.46 ДБН 360-92.
З урахуванням вказаних розрахунків, які здійснено для будівництва житлових комплексів в цілому, що відповідає положенням ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», висновки органу контролю щодо порушень при проектуванні паркомісць є помилковими.
Більше того, за наслідками розгляду проектної документації на будівництво об`єктів із проектованою кількістю місць для постійного та тимчасового зберігання машин, а також оцінка іншим розділам проектної документації ДАБІ України видано дозволи на початок виконання будівельних робіт, зауваження щодо відповідності проектної документації державним будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, у. т.ч. щодо запроектованої кількості машиномісць, проектування зовнішнього освітлення, влаштування технічних поверхів у відповідача були відсутні.
Згідно акту перевірки об`єктів на вул. вул. В.Великого, 10 у м. Львові, відповідачем встановлено, що всупереч вимог п. 9 містобудівних умов та обмежень забудови, проектними організаціями не розроблено проектів зовнішнього освітлення території.
В цій частині відповідачем також не спростовано, що проектні рішення щодо зовнішнього освітлення є складовою проекту ЕТР («Електротехнічні рішення»), що враховують зовнішнє освітлення прибудинкових територій з виділенням груп зовнішніх елементів освітлення (світильників) з врахуванням схеми підключення, керування та обліку спожитої електроенергії, у складі проектної документації на обєкти будівництва розділі «Благоустрій території» щодо кожної черги передбачено влаштування зовнішніх джерел освітлення для забезпечення нормативного рівня освітленості.
Проект зовнішнього освітлення щодо обєкту на вул. В.Великого, 10 у м. Львові розроблено ПП «Інкомпроект» щодо усього комплексу на підставі технічних умов ЛКП «Львівсвітло» (№431/03 від 07.11.2015).
Крім того, суд бере до уваги рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року у справі №813/1947/17, яким тільки підтверджуються вищевказані обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС та ч. 1, 2 ст. 86 КАС України (в редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваних судових рішень), обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог
ч.1 ст. 96 -1 КУпАП. Крім того, судом встановлено, що протоколи про адміністративне правопорушення складалися без особи, в супереч вимогам ст. 268 КУпАП.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.
Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.
В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).
Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Судом встановлено, що позивач отримав оскаржувані постанови 07.08.2017 року, а звернувся до суду із позовною заявою 17.08.2017 р., тобто в межах строку на оскарження.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.
На основі вищевикладеного, керуючись, ст.9,72,77, 241, 243, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про скасування постанов по справах про адміністративне правопорушення,- задоволити.
Скасувати постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області №№ 1ф/123-ф/пз, 1 ф/124-ф/пз, 1ф/125-ф/пз, 1 ф/126-ф/пз, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 96-1 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до Восьмого Апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня отримання копії рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ванівський Ю.М.