Справа № 1540/4054/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 1540/4054/18
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач, УПФ), в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо:

- неврахування при перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2018 року надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 15% посадового окладу та премії в розмірі 90% посадового окладу;

- виплати пенсії з урахуванням лише 50% суми підвищення пенсії.

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок позивачу з 01.01.2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 68% грошового забезпечення, з урахуванням надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 15% посадового окладу; премії в розмірі 90% посадового окладу та здійснити виплату донарахованих сум з урахуванням 100% суми підвищення пенсії. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно при перерахунку пенсії в березні 2018 року не були враховані надбавки, які враховувалися при попередньому перерахунку, а саме: надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 15% посадового окладу; премії в розмірі 90% посадового окладу та здійснено виплату пенсії з урахуванням лише 50% суми підвищення пенсії.

Справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 50% суми підвищення пенсії з 01.01.2018 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії з урахуванням вже проведених виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з основним розміром 68% грошового забезпечення.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року в березні пенсійним фондом проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року з основним розміром 68% грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, додаткові види грошового забезпечення до перерахунку пенсії не увійшли, що підтверджується довідкою від 26.03.2018 року №ЮО111997 (а.с.17).

Згідно довідки про перерахунок пенсії за пенсійною справою №, підвищення пенсії позивача складає 6094,50 грн., з них виплачується у 2018 році 3047,25 грн. (50%), у 2019 році 4570,88 грн. (75%), з 2020 року 6094,50 грн. (100%).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що «порядок перерахунку пенсії» не є тотожним праву встановлювати «строки перерахунку пенсії». Норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не містять приписів щодо виплати призначеної пенсії та виплати перерахованої пенсії частками або у будь-яких відсотках від суми підвищення.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення вимоги позивача щодо визнання протиправними дій та зобов`язання ГУ ПФУ здійснити виплату пенсії з 01.01.2018 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії з урахуванням вже проведених виплат, колегія суддів, виходячи із визначених у ч.1 ст.308 КАС України меж перегляду судом апеляційної інстанції, переглядає дану справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (в редакції чинній на момент здійснення перерахунку пенсії) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Частиною 18 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» встановлено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

24.02.2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 року.

У п.1 Постанови №103 визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Як вбачається з матеріалів справи позивачу при перерахунку пенсії у 2018 році було виплачено лише 50% суми підвищення пенсії, що у 2018 році відповідно до довідки №ЮО106503 складає 3047,25 грн..

Таке зменшення грошового забезпечення та виплату позивачу з 01.01.2018 року 50% суми підвищення пенсії, УПФ обґрунтовує вимогами п.2 Постанови №103, яким передбачено, що виплату перерахованих відповідно до п.1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 року у таких розмірах: з 01.01.2018 року - 50%; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 75%; з 01.01.2020 року - 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

Таке обґрунтування органу ПФУ, на думку суду апеляційної інстанції, є помилковим та безпідставним.

Постанова №103 фактично жодним чином не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише тільки визначає порядок виплати перерахованих пенсій. При цьому, норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачають можливості розстрочення виплати сум підвищення до перерахованих пенсій у зменшеному розмірі. Наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати «порядок перерахунку пенсії» не є тотожним праву встановлювати «строки перерахунку пенсії», «строки виплати пенсії». Натомість, у відповідності до ч.2 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Апеляційним судом встановлено, що норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не містять приписів щодо виплати призначеної пенсії та виплати перерахованої пенсії частками або у будь-яких відсотках від суми підвищення пенсії внаслідок її перерахунку.

Постанова №103 містить положення, які регулюють процес виплати вже перерахованої пенсії, проте як Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» делегував Кабінету Міністрів України лише право встановлювати умови, порядок та розмір проведення перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Жодна норма Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не уповноважує Кабінет Міністрів України встановлювати порядок виплати перерахованих пенсій. Постанова №103 в частині встановлення порядку виплати перерахованих пенсій не відповідає вимогам Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та фактично звужує право позивача на отримання пенсії в розмірі, який встановлений внаслідок проведеного перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Так, згідно із ч.3 ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Таким чином, суд вважає, що п.2 Постанови №103 всупереч положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» змінює умови і норми пенсійного забезпечення військовослужбовців, зокрема позивача.

За правилами ч.3 ст.7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні їм суперечити, а відтак, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону необхідно застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Аналогічний висновок щодо застосування закону як акта, який має вищу юридичну силу, ніж підзаконний нормативно-правовий акт, викладений у постановах Верховного Суду від 15.09.2019 року у справі за №281/459/17, від 24.10.2019 року у справі за №761/14626/17 та у справі за №295/7219/16-а.

Отже, суд приходить до висновку, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2018 року, з урахуванням вже сплачених сум, має визначатися та визначається безпосередньо Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», отже підпадає під дію ст.1 Першого протоколу до Конвенції «Захист прав власності», а тому відповідні суми доплати до пенсії за результатом проведення перерахунку слід вважати "майном" у значенні цього положення, оскільки позивач отримав право на вказані суми виплат, яке до прийняття Постанови №103 було передбачено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», отже, невиплата вказаних сум є втручанням у право позивача на мирне володіння майном.

Зазначена правова позиція, викладена в рішенні ЄСПЛ по справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.06.2014 року (за заявою №68385/10 та №71378/10), згідно якої, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинним Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

Таким чином, суд вважає, що позивач мав "законні сподівання" отримати пенсію у збільшеному розмірі після перерахунку її розміру, оскільки отримав право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у січні 2018 року. Отже, обмеження щодо строків та розмірів виплати сум доплати до пенсії за 2018-2019 роки, передбачені Постановою №103, не можуть бути застосовані, оскільки фактично звужують право позивача на отримання розміру перерахованої пенсії без внесення змін до відповідного Закону.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправне обмеження 50% суми підвищення пенсії позивача, що є порушенням його конституційного права, гарантованого ст.46 Конституції України, та підлягає відновленню, шляхом зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу пенсії в повному обсязі з 01.01.2018 року з урахуванням вже проведених виплат.

Дана правова позиція узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.04.2020 року у справі №2040/7219/18 та від 12.11.2019 року у справі №826/3858/18, згідно з якою право на пенсію підпадає під сферу дії ст.1 Протоколу першого Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 й зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Вказані рішення судів першої та апеляційної інстанції були залишені без змін постановою Верховного Суду від 12.11.2019 року.

Визнаючи протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 й зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, суди дійшли висновку, що Кабінету Міністрів України лише надано право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій, передбачених ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Адже, до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України. Також у Кабінету Міністрів України відсутнє право здійснювати розстрочку виплати перерахованої пенсії. Обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.

Відтак із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, починаючи з 05.03.2019 року перерахунок пенсій призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», здійснюється за правилами, що були передбачені до внесення змін Постановою №103.

Також із набранням законної сили вказаного вище рішення з 05.03.2019 року підтверджено право пенсіонерів на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.