Справа № 308/6331/20
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6331/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді Дергачової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Стегней К.В.,
представника позивача - Зуєва О.З.,
відповідача - громадянина Індії ОСОБА_1 ),
адвоката Тричинець Н.П.,
перекладачів ОСОБА_2 , Трачук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді адміністративну справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Індії ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, -
В С Т А Н О В И В:
Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача - до громадянина Індії ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), 14.11.2000 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30.06.2020 року о 15 год. 00 хв., громадянин був переданий на територію України з Словаччини, який 16 червня 2020 року о 16 год. 00 хв., був виявлений та затриманий прикордонною поліцією Словацької республіки в районі 266 прикордонного знаку за 1500 метрів відС-Українського кордону за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку республіку.
Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.
Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність, за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та в подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, він був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити з підстав, викладених у змісті позову.

Відповідач громадянин Індії ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову.

Адвокат громадянина Індії ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) ОСОБА_5 у судовому засіданні надала суду документи, які підтверджують те, що відповідач є студентом ПВНЗ «Європейський університет» має посвідку на тимчасове проживання на території України та паспорт громадянина Індії з багаторазовою візою. З вищенаведених підстав просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 30.06.2020 року о 15 год. 00 хв., гр. Індії ОСОБА_3 , був переданий на територію України з Словаччини, який 16 червня 2020 року о 16 год. 00 хв., був виявлений та затриманий прикордонною поліцією Словацької республіки в районі 266 прикордонного знаку за 1500 метрів від Словацько-Українського кордону за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку республіку.
З матеріалів також вбачається що відповідач гр. Індії Сахіл, має паспорт громадянина Індії серії НОМЕР_2 , прибув до України на законних підставах, так як має багаторазову візу на строк перебування 90 днів, та відповідну посвідку на проживання на території України № НОМЕР_3 , строк дії якої закінчується 30.01.2024 року.
Позивачем доказів вчинення гр. Індії ОСОБА_3 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП суду надано не було.
З відповіді Приватного вищого навчального закладу «Європейський університет» підтверджується також той факт, що гр. Індії ОСОБА_3 на даний час є студентом вказаного вищого навчального закладу.
Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 цього ж Закону нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 3 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Частиною 3 ст. 29 цього Закону визначено, що іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
За ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, а саме, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Як встановлено судом та не спростовано представником позивача, відповідач громадянина Індії ОСОБА_1 ) має законні підстави для перебування на території України. Особу можливо ідентифікувати, так як суду була надана копія його паспорта громадянина Індії серії НОМЕР_2 .

Крім того, матеріали справи не містять відомостей щодо поданого у встановленому законом порядку позову про примусове видворення відповідача, що унеможливлює застосування заходів, визначених частиною першою статті 289 КАС.
Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів порушення відповідачем законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців (протоколи про адміністративні правопорушення, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (зокрема за частиною першою статті 203 КУпАП), судові рішення тощо), наявність яких також є однією із обов`язкових умов для застосування у даному випадку частини першої статті 289 КАС.
Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» при вирішенні зазначеної категорії, суди повинні враховувати положення статей 9, 29 Загальної декларації прав людини 1948 року та статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року,статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно для забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.
Зокрема, відповідно до п "f" частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім як відповідно до процедури, встановленої законом, у випадку законного арешту або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.
Враховуючи викладене, судом не встановлено наявності всіх умов для прийняття рішення про затримання відповідача з метою ідентифікації, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 271, 272, 289, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позу Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Індії ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.В. Дергачова