Справа № 520/4510/2020
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 р. Справа № 520/4510/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 12.05.20 року по справі № 520/4510/2020

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації протиправною, яка висловлюється у бездіяльності по розгляду заяви від 23 грудня 2019 року щодо отримання субсидії по житлово-комунальним послугам грошовими коштами згідно постанови КМУ № 62 від 06.02.2019 року, що є порушенням положень та гарантій статті 22 Конституції України про заборону звуження змісту об`єму прав та свобод громадянина, постанови КМУ № 247 від 23.03.2020 року про особливості надання субсидії передбачених Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затверджених постановою КМУ № 848 від 21.X. 1995 року.

- зобов`язати відповідача Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації розглянути заяву від 23 грудня 2020 року, діючи згідно вимог частини II статті 19 Конституції України на підставі, в межах повноважень та способом, передбаченим Конституцією та законами України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на його заяву від 23 грудня 2029 року ним отримана відповідь про роз`яснення нарахування та призначення субсидії із посиланнями на нормативно-правові акти. Вважає, що посадова особа відповідача не виконала вимоги статті 19 Закону України «Про звернення громадян» про забезпечення поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку із заявою рішення, про що ОСОБА_1 просив у заяві від 23 грудня 2020 року та відіслала заявника до Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, порушивши при цьому статтю 7 Закону України «Про звернення громадян». Вказав на те, що звернувся до директора ДСЗН ХОДА Шпарага Ю.І. з проханням врегулювати спір, проте, у отриманій відповіді було лише роз`яснено порядок оскарження рішень посадових осіб місцевих державних адміністрацій, із посиланням на ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» та ст. 38 Закону України "Про місцеві державні адміністрації". З огляду на вищезазначені обставини, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

12 травня 2020 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що посадовою особою відповідача порушив ст. 7 Закону У країни «Про звернення громадян» та відіслала його (особу із інвалідністю II групи) до Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради. Вважає, що в отриманому судом першої інстанції було роз`яснено порядок призначення субсидії, що не є предметом розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 до липня 2019 року отримував субсидію грошима в УкрСиббанку, де також отримував і пенсію.

В подальшому, Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району м.Харкова, на обліку у якому перебуває ОСОБА_1 , як отримувач субсидії, перевело позивача на отримання субсидії через Ощадбанк, з чим не погодився позивач.

У зв`язку із чим, 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою на ім`я прем`єр- міністра України, в якій зазначив про порушення його прав на одержання субсидії у готівковій формі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 62 від 6 лютого 2019 року (а.с. 4).

На заяву ОСОБА_1 від 23 грудня 2029 року за підписом начальника управління праці Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації Тетяною Печура була надана відповідь № Д-163 01-44/40 від 23 січня 2020 року, в якій заявнику роз`яснено нарахування та призначення субсидії із посиланням на нормативно-правові акти.

ОСОБА_1 , вважаючи, що у наданій йому відповіді посадовою особою відповідача було порушено статтю 7 Закону України «Про звернення громадян», 10.02.2020 року звернувся до директора ДСЗН ХОДА Шпарага Ю.І. з проханням врегулювати спір (а.с. 6).

На заяву ОСОБА_1 за підписом директора Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації Шпарага Ю.І. заявнику була надана відповідь від 05.03.2020 року вих. № Д-1047/01-44/40, в якій зазначено, що у листі за результатом розгляду звернення від 23.12.2020 року щодо порядку призначення та виплати житлової субсидії у грошовій готівковій та безготівковій формі заявнику була надана відповідь по суті порушених у зверненні питань та роз`яснено можливість оскаржити дії/бездіяльність посадових осіб управління праці та соціального захисту населення Індустріального району Харківської міської ради до органу, якому підконтрольне зазначене управління, також роз`яснено порядок оскарження рішення посадових осіб місцевих державних адміністрацій (а.с. 7).

Вважаючи, що відповідачем допущено порушення Закону України Про звернення громадян, а також бездіяльність стосовно неналежного розгляду заяви позивача та у зв`язку із не призначенням субсидії, що, на думку ОСОБА_1 привело до ненадання повної та об`єктивної відповіді за результатами такого розгляду, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, в межах своїх повноважень, розглянув заяву позивача та надав обґрунтовану відповідь по суті його питання, належним чином роз`яснюючи приписи діючого законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Стаття 40 Конституції України: усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» визначено, зокрема, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до частини першої ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Абзацом 1 та 4 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

З аналізу зазначених норм вбачається, що звернення позивача від 23.12.2019, підпадає під дію Закону України "Про звернення громадян".

Відповідно ст. 18 Закону України "Про звернення громадян", громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Статтею 19 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Згідно з ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Організація, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначаються Законом України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 № 586-XIV.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань, зокрема, забезпечення законності, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян; промисловості, сільського господарства, будівництва, транспорту і зв`язку; соціального захисту, зайнятості населення, праці та заробітної плати.

Статтею 45 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що організаційно-процедурні питання внутрішньої діяльності місцевих державних адміністрацій регулюються їх регламентами, що затверджуються головами відповідних місцевих державних адміністрацій з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Типові регламенти місцевих державних адміністрацій затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Розпорядженням № 519 від 13.09.2018 затверджено регламент Харківської обласної державної адміністрації.

Пунктом 8 регламенту визначено організацію розгляду звернень громадян і проведення особистого прийому громадян.

Робота із зверненнями громадян ведеться відповідно до Закону України «Про звернення громадян», Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форми власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 348 (зі змінами), та інших нормативно - правових актів.

Звернення розглядаються керівництвом обласної державної адміністрації в порядку, визначеному законодавством України, та згідно з розподілом обов`язків. Особистий розгляд звернень головою обласної державної адміністрації здійснюється відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Згідно ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, на заяву ОСОБА_1 від 23 грудня 2019 року була надана відповідь № Д-163 01-44/40 від 23 січня 2020 року, в якій заявнику роз`яснено нарахування та призначення субсидії із посиланням на нормативно-правові акти.

Зі змісту вказаної відповіді вбчавачється, що Департаментом було розглянуто звернення, яке надійшло з Секретаріату Кабінету Міністрів України, з питання призначення субсидії на оплату житлово- комунальних послуг та надана відповідь у передбачений законодавством термін - 23.01.2020 року (а.с. 5).

В наданій відповіді заявнику повідомлено, що відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848, із змінами та доповненнями, визначені умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій.

Згідно із пунктами 14, 15 житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо, зокрема: - структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність простроченої понад місяць (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (крім заборгованості за послугу з постачання та розподілу природного газу, що нарахована виконавцем комунальної послуги з посиланням на рішення суду щодо норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу та у зв`язку з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, а також заборгованості, що виникла у зв`язку з тим, що управитель, об`єднання, виконавець комунальних послуг не уклали договору з АТ Ощадбанк (його установами) для перерахування сум житлових субсидій у грошовій безготівковій формі).

Разом з тим, заявнику у відповіді на звернення було повідомлено, що за наявності умов, зазначених у пункті 14 цього Положення, житлову субсидію може бути призначено за рішенням комісії з урахуванням конкретних обставин, що склалися.

Також, заявнику було повідомлено, що за інформацією управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради (далі - Управління) в останнє ОСОБА_1 було розраховано житлову субсидію на період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року. За повідомленням Управління з травня 2019 року житлова субсидія сім`ї позивача була продовжена в автоматичному режимі (у грошовій готівковій формі) за умови наявності заборгованості за житлово-комунальні послуги помилково, оскільки до Управління надійшла інформація від КП «Харківводоканал» про наявність простроченої понад місяць заборгованості з оплати послуги водопостачання у сумі 665,23 грн. КП «Харківські теплові мережі»» з оплати послуги теплопостачання - 2855.53грн.

Враховуючи факт наявності заборгованості, згідно із рішенням районних комісії по вирішенню спірних питань щодо надання населенню державних соціальних допомог, субсидій та пільг, утвореної при адміністрації Індустріального району Харківської міської ради (протокол від 21.06.2019 №14) житлова субсидія призначена позивачу, як виняток, на період з 01.07.2019 по 30.04.2020 у грошовій безготівковій формі.

З матеріалів справи судом встановлено, що житлова субсидія ОСОБА_1 розрахована на період з 01.07.2019 по 30.09.2019 у розмірі 227,88 грн. щомісячно, на період з 01.10.2019 по 31.10.2019 у розмірі 737,41 грн., у період з 01.11.2019 по 30.11.2019 у розмірі 1220,89 грн., з 01.12.2019 по 31.03.2020- 1218,37 грн. щомісячно.

За отриманням інформації про операції, здійснені за обліковим записок одержувача житлової субсидії щодо перерахування коштів управителях об`єднанням, виконавцям комунальних послуг, одержувачі субсидії звертаються до АТ Ощадбанк.

Перерахування коштів за послуги (витрати) здійснюється АТ Ощадбанк у такій послідовності: постачання теплової енергії, постачання та розподіл природною газу або постачання та розподіл електричної енергії за наявності відповідного вид індивідуального опалення, постачання гарячої води, централізоване водопостачанні централізоване водовідведення, постачання та розподіл електричної енергії постачання та розподіл природного газу, поводження з побутовими відходам; послуги з управління багатоквартирним будинком, внески за встановленні обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговувань; для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках індивідуальними договорами.

Одержувач житлової субсидії може визначити іншу послідовність перерахування коштів за послуги (витрати) шляхом подання відповідної заяв структурному підрозділу з питань соціального захисту населення.

Отже, з наданої відповіді вказаного листа позивача повідомлено, про наявність заборгованості з оплати комунальних послуг.

Звернення ОСОБА_1 було розглянуто по суті повноважною посадовою особою у строки, встановлені законодавством України.

Таким чином, колегія суддів вказує на те, що Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації в межах своїх повноважень розглянув заяву позивача та надав обґрунтовану відповідь по суті його питання, належним чином роз`яснюючи приписи діючого законодавства.

При цьому, доказів, які б підтверджували, що позивач надав відповідачу заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітикою України та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітикою України, із зазначенням доходів та витрат, в том числі і членів сім`ї заявника, матеріали справи не містять.

Також, зі звернення позивача не вбачається прохання до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації вчинити будь які дії.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність протиправної бездіяльності відповідача під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 23 грудня 2019 року.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в межах повноважень, з використанням наданих повноважень та з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для розгляду заяви позивача, з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України,

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів відсутність в даному випадку протиправної бездіяльності по відношенню до позивача.

При цьому, позивачем до суду не надано доказів на підтвердження допущення відповідачем протиправної бездіяльності під час розгляду його заяви від 23 грудня 2019 року, а судом таких доказів в ході розгляду справи не встановлено.

Доводи апелянта про порушення відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян», колегія суддів відхиляє, з огляду на не підтвердження зазначеного в ході апеляційного розгляду справи.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaariv. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "RuizTorijav. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Також, колегія суддів враховує, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З аналізу викладеного суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог визначаються позивачем самостійно. Суд під час прийняття постанови вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (стаття 244 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 .

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 по справі № 520/4510/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.І. Сіренко
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко