Справа № 826/16961/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

26 червня 2020 року м. Київ№ 826/16961/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач, МЮУ), в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо складання висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 04.06.2018 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 та видачі наказу від 06.06.2018 року №1734/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень» та скасувати зазначений наказ.

В якості підстав позову позивачем зазначено, що спірний наказ від 06.06.2018 року №1734/5 протиправний та такий, що підлягає скасуванню, оскільки під час його прийняття було порушено процедуру, в т.ч. щодо оформлення висновку. Також зазначає, що спірний наказ не містить належного правового обґрунтування та достатньої мотивації дій скасування рішень з державної реєстрації щодо правомірності порушення прав власності на нерухоме майно, з урахуванням всіх норм чинного законодавства, які регулюють захист прав власності на нерухоме майно в Україні.

Зокрема зазначає, що він набув право власності на нерухоме майно за адресою: м . Київ, вул. Причальна, 2 (нежитлову будівлю (виробниче приміщення літ.П та ІІІ парковочна площадка (вимощення)), площею 281,8 м2) на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, серія ННА 18 №484 від 13.02.2018 року.

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний №39655482 від 13.02.2018 року прийнято на підставі укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, серія ННА 18 №484 від 13.02.2018 року, прийнято приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., про що внесено відповідний запис до державного реєстру речових прав на майно.

23 червня 2018 року позивачем отримано лист від МЮУ та наказ від 06.06.2018 року №1734/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень», пунктом 2 якого скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.07.2017 року №36370577, прийнятого державним реєстратором філії КП «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Києві Донським Я.С., від 08.11.2017 року №№38016425, 38017173, від 13.02.2018 року №39655482, прийнятих приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. та внести до державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів, які були внесені на підставі цих рішень.

Позивач зазначає, що оскільки відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов`язок щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень покладено на МЮУ то, відповідно, дії по скасуванню такої реєстрації відповідачем порушують право власності на нерухоме майно набуте на законних підставах.

Ухвалою суду від 23.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (стаття 4 КАС України).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це, не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Суд відмічає, що оскарження спірного наказу щодо скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.06.2018 року №1734/5, відбувається в контексті матеріально-правового питання захисту права приватної власності позивача на означене вище нерухоме майно, тобто спір обумовлений порушенням приватного майнового права та інтересу відповідного суб`єкта в розрізі отримання прийнятого відповідачем оскаржуваного наказу, а відтак спір підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Подібна правова позиція в аспекті питань «розгляду справи судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору», а також з приводу «підсудності спору з приводу законності рішень Мін`юсту, виданих у формі наказів про скасування рішень державного реєстратора, прийнятих Мін`юстом внаслідок перевірки процедури здійснення реєстрації», викладена Великою Палатою Верховного Суду в постановах: від 04.09.2018 (справа № 823/2042/16), 27.11.2019 (справа № 815/1915/18), від 04.02.2020 (справа № 910/7781/19).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, зважаючи на предметну юрисдикцію та характер правовідносин у цій справі, суд вважає, що даний спір непідвідомчій адміністративному суду, а є таким, що підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.

Керуючись ст.ст.238, 241, 243, 248 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 826/16961/18 за позовом ОСОБА_1 - закрити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст.ст.295-297 КАС України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Смолій