Справа № 552/2533/20
Суддя: Самсонова О. А.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 552/2533/20
Провадження №2-а/552/57/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.07.2020 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Самсонової О.А.,

секретар судового засідання Горошко О.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Плохута Оксана Володимирівна,

відповідач поліцейський взводу 1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Погребняк Вячеслав Володимирович,

відповідач - управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

представник відповідача Лютенко Дарина Сергіївна,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Погребняка Вячеслава Володимировича, управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В поданій до суду заяві посилався на те, що 24 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 поліцейським взводу 1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Погребняком В.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №957959. У вище зазначеній постанові вказано, що 24 травня 2020 року у м. Полтаві по вул. Кагамлика, 3, ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL VEKTRA з порушенням правил користування ременями безпеки, тобто не пристебнутий, в зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення відповідно до частини 5 статті 121 КУпАП.

Посилаючись на те, що постанова інспектором УПП винесена з порушенням норм чинного законодавства, а також на те, що правопорушення ним не вчинялось, ОСОБА_1 просив суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ДПО18 №957959 від 24 травня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 02 червня 2020 року відкрито провадження у справі, а справу призначено до розгляду.

Представник відповідача УПП в Полтавській області Лютенко Д.С. надала суду відзив на позов, у якому зазначила, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме 24.05.2020 о 21 год. 45 хв. в м.Полтаві по вул. Кагамлика, 3 керував транспортним засобом OPEL VEKTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки, але був не пристебнутий, чим порушив п. 2.3. в) Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП. Факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем підтверджується відеозаписом. Порядок притягнення позивача до відповідальності поліцейським додержано, прав позивача порушено не було. Тому просила в задоволенні позову відмовити.

Відповідач поліцейський взводу 1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Погребняк Вячеслав Володимирович відзиву на позов не надав.

Ухвалою суду від 02 липня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотань представника відповідача УПП в Полтавській області Лютенко Д.С. про залучення до участі у справі належного відповідача та про залишення позову без розгляду.

Інших заяв по суті справи або клопотань учасники справи суду не подавали.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Плохута О.В. повторно не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду справи. При цьому заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надходили.

До висновку про те, що позивач та його представник повідомлені про дату, час та місце судового розгляду належним чином, суд приходить на підставі наступного.

На судові засідання на 10 червня та 02 липня 2020 року судові повістки отримані представником позивача адвокатом Плохутою О.В., що підтверджується довідками про доставку SMS.

Відповідно до ч.10 ст.126 КАС України вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі.

Оскільки представник позивача адвокат Плохута О.В. одержала судові повістки на засідання, що судом призначені на 10 червня та 02 липня 2020 року, позивач ОСОБА_1 в силу ч.10 ст.126 КАС України також є таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача УПП в Полтавській області Лютенко Д.С. звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності позивача, його представника, відповідача та представника відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ч.1 ст.205 цього Кодексу, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи (ч.5 ст.205 КАС України).

Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

Зі змісту наведених процесуальних норм убачається, що залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 205, пункту 4 частини першої статті 240 КАС України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов, як належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання, відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності, неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки, неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача, а також відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи, що сторонами суду надані докази, якими вони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, розгляд справи за відсутності позивача та його представника є можливим, відповідачі звернулись до суду з заявами, у яких просять справу розглянути за їх відсутності з врахуванням відеодоказів, що містяться в матеріалах справи, повторна неявка позивача та його представника в судове засідання не є підставою для залишення позову без розгляду, та не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 826/10538/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Явка позивача або його представника до суду, обов`язковою судом не визнавалась.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

З огляду на зазначені вище обставини, суд приходить до висновку про необхідність розгляду справи по суті за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, 24 травня 2020 року поліцейським взводу №1 роти №2 1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Старокожко Олегом Олексійовичем стосовно позивача ОСОБА_1 винесено постанову серії ДПО18 №957959 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови позивач ОСОБА_1 24 травня 2020 року о 21 год. 54 хв. у м. Полтава, вул. Кагамлика, 3, керував транспортним засобом OPEL VEKTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3. в) Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою позивач визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.

Позивач порушення Правил дорожнього руху заперечує, стверджуючи, що не керував транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки.

Проте, вказані доводи позивача спростовуються дослідженими судом доказами.

Так, з відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора поліції вбачається, що водій ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем безпеки. Під час притягнення його до відповідальності за вчинення даного адміністративного правопорушення позивач факт вчинення адміністративного правопорушення не заперечував, не повідомляв про те, що адміністративного правопорушення не вчиняв.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про безпідставність тверджень позивача про те, що він був пристебнутий ременем безпеки під час керування транспортним засобом, а відстібнув ремінь, коли зупинився на вимогу інспектора поліції.

Доказів на спростування вказаного доказу, наданого відповідачем, позивач суду не надав.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що оскаржувана постанова містить інформацію. що до постанови додається відео з нагрудної боді камери ВІ-0039.

Тому підстави ставити даний доказ під сумнів та не брати його до уваги при розгляді справи по суті у суду відсутні.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем грубо порушено його права, передбачені чинним законодавством, а саме не було забезпечено реалізацію права на ознайомлення з матеріалами справи, дачу пояснень, надання доказів, заявлення клопотань, а також користування юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права.

Як вбачається з зазначеного вище відеозапису, при притягненні позивача до адміністративної відповідальності поліцейським ОСОБА_1 було роз`яснено права, а на запитання, чи бажає він скористатись будь-яким із вказаних прав, позивач відповів, що ні. Будь-яких клопотань, в тому числі про надання можливості скористатися правовою допомогою, при цьому він не заявляв.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані обставини, передбачені ст. 280 КУпАП поліцейським взводу №1 роти №2 1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Старокожко Олегом Олексійовичем при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності враховані.

Згідно пп.в п. 2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідно до ч.5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльність покладається на відповідача.

Наданими до справи доказами, а саме відеозаписом відповідачем спростовано доводи позивача та підтверджено порушення ним Правил дорожнього руху України.

За таких обставин, враховуючи наявність доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення, та відсутність підстав стверджувати про порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про необхідність в задоволенні позову до УПП в Полтавській області відмовити за його безпідставністю.

Оскільки одночасно позивачем позовні вимоги були пред`явлені і до поліцейського взводу 1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Погребняка Вячеслава Володимировича, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи в тому числі про адміністративні правопорушення про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Тобто, при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності поліцейський взводу 1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Старокожко О.О. (а не ОСОБА_2 , до якого були пред`явлені позовні вимоги) діяв від імені відповідного органу Національної поліції.

З огляду на вимоги ст. 222 КУпАП належним відповідачем у справі є Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

На ту обставину, що інспектор не може виступати самостійним відповідачем у справі, оскільки належним відповідачем є саме державний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адмінправопорушення, звернув увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Судові витрати за розгляд справи суд вважає за необхідне віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Погребняка Вячеслава Володимировича, управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити в повному обсязі.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

відповідач поліцейський взводу 1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Погребняк Вячеслав Володимирович, адреса: Полтавська обл., Полтавський район, с.Розсошенці, вул.Кременчуцька, 2в, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено,

відповідач - управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, адреса: Полтавська обл., Полтавський район, с.Розсошенці, вул.Кременчуцька, 2в, код судом не встановлено.

Головуючий О.А.Самсонова