Справа № 160/2983/20
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2020 року Справа № 160/2983/20
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (- далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (- далі відповідач, ГУ НП в Дніпропетровській області), в якому просив: - визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №4681 від 06.12.2019 про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського СРПП №2 Павлоградського ВП ГУПН в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1; - визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №55 о/с від 24.02.2020 про звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0048851), поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Павлоградського відділу поліції, з 25.02.2020;- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області поновити негайно ОСОБА_1 на службі на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області; - зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до спірного наказу позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, на підставі висновків службового розслідування. Разом з тим, позивач зазначає, що дане службове розслідування проведеного з численними процедурними порушеннями, що нівелюють правомірність його висновків та наслідків. Позивач зазначає, що під час проведення службового розслідування він не викликався для дачі будь-яких пояснень, з матеріалами досудового розслідування його також не ознайомлювали, як не ознайомлювали з висновком службового розслідування та наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідачем були допущені грубі порушення процедури службового розслідування та видання наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, що є підставою для поновлення позивача на роботі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року позивачу поновлено строк звернення до суду, відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
05.06.2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується з аргументами наведеними у позові, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування відзиву зазначив, що службове розслідування, як і подальша процедура притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності проведена у чіткій відповідності до вимог законодавства. Відповідач зазначає, що за наслідками надходження інформації про наявність кримінального провадження щодо протиправної поведінки старшого сержанта ОСОБА_1 призначено та проведено службове розслідування, за результатами якого виявлено факт пересилання позивачем поштовим зв`язком боєприпасів. З огляду на виявлене порушення, висновком службового розслідування визнано доцільним звільнення позивача з займаної посади.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 24.09.2007 був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України наказом КФДДУВС від 24.09.2007 №232 та проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції України на посаді поліцейського СРПП № 2 Павлоградського ВП ГУНП.
Наказом ГУНП від 06.12.2019 року № 4681 за порушення службової дисципліни, невиконання п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», и. 1 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абзацу 1 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ст. 14-1 Закону України «Про поштовий зв`язок», п 32 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, що виразилось у недотримані вимог діючого законодавства України в частині заборони пересилання поштовим зв`язком боєприпасів, що не відповідає завданням та принципам діяльності поліції, до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом ГУНП від 24.02.2020 року № 55 о/с поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 25.02.2020 року.
Не погодившись з таким звільненням та прийнятими наказами, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Згідно з підпункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
За приписами пункту 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
За таких обставин, застосуванню до правовідносин, що склались між сторонами, підлягають норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, як таких, що не суперечать Закону України «Про Національну поліцію».
Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Згідно з частиною 1 статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.
Приписами статті 14 Статуту визначено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.
Пунктом 2.1 Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядовим і начальницьким складом службової дисципліни, зокрема, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.
Згідно зі статтею 14 Статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності таких осіб оскаржується в установленому законом порядку.
Як свідчать матеріали справи, оскаржувані накази були прийняті за наслідками проведеного службового розслідування.
Так, ОСОБА_1 , тримаючи безпосередньо при собі придбані боєприпаси у кількості не менше 350 патронів калібру .22 Lr (5,6 мм) кільцевого запалення, незаконно переніс вказані боєприпаси у кількості не менше 35С патронів калібру .22 Lr (5,6 мм)кільцевого запалення, до місця свого проживання.
Згідно висновку судової експертизи зброї від 20.09.2019 № 7/3/. 1/631 надані на дослідження 100 (сто) патронів є боєприпасами калібру 22 Lr (5,6 мм) кільцевого запалення придатними до стрільби.
Згідно висновку судової експертизи зброї від 30.10.2019 № 7/3/. 1/745 надані на дослідження 250 (двісті пятдесят) патронів є боєприпасами калібру 22 Lr (5,6 мм) кільцевого запалення придатними до стрільби.
Також, відповідно до рапорту т.в.о. начальника ВІОС УКЗ ГУНП від 14.11.2019 року старшим інспектором з ОД ВІОС УКЗ ГУНП майором поліції Грецьким В.О. під час проведення службового розслідування за фактом надзвичайної події за участю поліцейського СРПП № 2 Павлоградського ВГ ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 14.11.2019 року було здійснено виїзд до місця мешкання ОСОБА_1 , де останній письмово відмовився від надання пояснень, посилаючись на ст. 6- Конституції України, при цьому надав фотознімки окремих документів, а саме копії врученого останньому повідомлення про підозру, ухвали суду про обрання запобіжного заходу та протоколу затримання.
За наслідками проведеного службового розслідування зроблено висновки про порушення позивачем вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абзацу 1 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ст. 14-1 Закону України «Про поштовий зв`язок», п. 32 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, що виразилось у недотримані вимог діючого законодавства України в частині заборони пересилання поштовим зв`язком боєприпасів, що не відповідає завданням та принципам діяльності поліції.
У зв`язку з наведеним, на підставі висновку службового розслідування, Наказом ГУНП від 06.12.2019 року № 4681 за порушення службової дисципліни, невиконання п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абзацу 1 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ст. 14-1 Закону України «Про поштовий зв`язок», п 32 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, що виразилось у недотримані вимог діючого законодавства України в частині заборони пересилання поштовим зв`язком боєприпасів, що не відповідає завданням та принципам діяльності поліції, до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом ГУНП від 24.02.2020 року № 55 о/с поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 25.02.2020 року.
Таким чином, суд доходить висновку, що саме за скоєння дисциплінарного проступку до позивача застосовано стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції
Доводи викладені у позовній заяві, стосовно того, що підставою для звільнення зі служби в поліції є вчинення позивачем злочину, що, в свою чергу, є протиправним, оскільки на час звільнення позивача був відсутній вирок суду, який набрав законної сили, суд не вважає обґрунтованими, оскільки, як підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.
Під час проведення службового розслідування ГУНП в Дніпропетровській області достовірно встановлено факт підтвердження відомостей, які стали підставою для його звільнення. Факт вчинення встановлених розслідуванням дій підриває авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.
При цьому, факт порушення позивачем службової дисципліни у вигляді вчинення дій, які мають ознаки злочину, встановлений висновком службового розслідування.
Обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку є доведеними і доводи викладені у позовній заяві не спростовують цього. Тяжкість застосованого до позивача виду дисциплінарного стягнення відповідає вчиненому дисциплінарному проступку.
Так, в матеріалах справи міститься присяга за підписом ОСОБА_1 , в якій він усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
В даному випадку, ОСОБА_1 вчинено діяння, несумісне з займаною ним посадою та яке виходить за межі дисциплінарної відповідальності, оскільки позивачем було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам та прийнятої присяги, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Посилання позивача на той факт, що звільнення відбулось до набрання вироком законної сили, ніяким чином не може ототожнюватися з відсутністю в його діях порушення дисципліни, отже звільнення позивача зі служби в поліції саме за порушення дисципліни було здійснено правомірно.
Аналогічні висновки викладені в постановах ВС від 16.02.2018 року у справі № 821/4900/14 та від 11.04.2018 року у справі №817/1303/16.
Посилання позивача на те, що він не був сповіщений ані про хід службового розслідування, та відповідно був позбавлений можливості надання необхідних пояснень, ані про спірні накази, спростовуються наступним.
Так, під час проведення службового розслідування за фактом надзвичайної події за участю поліцейського СР1111 № 2 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1, 14.11.2019 року було здійснено виїзд за місцем мешкання ОСОБА_1 , де останньому було запропоновано надати письмові пояснення з приводу службового розслідування, однак ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень, посилаючись на ст. 63 Конституції України, про що власноруч письмово зазначив на бланку пояснення від 14.11.2019 року. Наведене підтверджується також рапортом т.в.о. начальника ВІОС УКЗ ГУНП від 14.11.2019 року старшого інспектора з ОД ВІОС УКЗ ГУНП майора поліції Грецького В.О.
Згідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 був ознайомлений із наказом ГУНП від 06.12.2019 року № 4681 20.02.2020 року під підпис, а витяг з наказу ГУНП від 24.02.2020 року № 55 о/с ОСОБА_1 отримав 25.02.2020 року, про що останній власноруч зазначив на першій сторінці свого послужного списку.
У відповідь на запит адвоката позивача щодо надання копій висновку службового розслідування відносно ОСОБА_1 , наказу ГУНП від 06.12.2019 року № 4681, наказів ГУНП про надання ОСОБА_1 чергових відпусток за 2018, 2019 роки, відповіді на який, разом із запитуваними документами було направлено адвокату Дячкіну О.П. листами ГУНП від 11.01.2020 року за вих. № 13/5-1 аз, від 02.04.2020 року за вих. № 20/19-Д-44аз та від 06.04.2020 року за вих. № 20/10-Д-43аз.
Таким чином, суд вважає, що відповідач дійшов обґрунтованого висновку про застосування до позивача за скоєння дисциплінарного проступку стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.
Інші доводи сторін не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст. 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідачем належним чином доведено, що правові підстави для прийняття спірних наказів наявні, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 5,72, 77,241, 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 06.07.2020 року.

Суддя О.М. Неклеса