Справа № 190/121/20(2-а/190/3/20)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2020 року м. Дніпросправа № 190/121/20(2-а/190/3/20)
(суддя Фирса Ю.В., м. П`ятихатки)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2020 року у справі №190/121/20(2-а/190/3/20) за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП Національної поліції України лейтенант поліції Журбіна Миколи Володимировича, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29 січня 2020 року звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП Національної поліції України лейтенант поліції Журбіна Миколи Володимировича в якому, просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 22.01.2019 року серії ЕАК №2009309 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 125 КУпАП.

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2020 року позов задоволено.

Суд, скасував постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2009309 від 22.01.2020 року винесену відповідачем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді попередження. Справу про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст. 125 КУпАП- закрив.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем під час судового розгляду справи не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Департамент патрульної поліції Національної поліції України оскаржив його до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд не проаналізував належним чином та не дослідив достеменно наявність вчиненого позивачем правопорушення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з постановою серії ЕАк №2009309 від 22.01.2020 року винесеною відповідачем, 22.01.2020 року о 15:10 годині в м. Дніпро пр. Дмитра Яворницького, 48 позивач не встановив знак аварійної зупинки при вимушеній зупинці на проїзній частині внаслідок поломки транспортного засобу, чим порушив п. 2.10 «б», п. 9.10 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 125 КУпАП (а.с.6).

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Статтею 125 КУпАП встановлено, що інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, - тягнуть за собою попередження.

Пунктом 2.10 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР) встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил.

Згідно з п. 9.10 ПДР разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі: а) скоєння дорожньо-транспортної пригоди (ДТП); б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, відповідач притягнув позивача до відповідальності за не встановлення знаку аварійної зупинки при вимушеній зупинці на проїзній частині внаслідок поломки транспортного засобу.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити на наступному.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Тобто, належним доказом правопорушення є фото або відеофіксація вчиненого правопорушення розміщена на видному місці.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем під час розгляду справи ні до суду першої інстанції ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів в підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення склад якого передбачено ст. 125 КУпАП.

Сама ж по собі наявність такої постанови не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, відповідач зазначеного обов`язку не виконав та не надав до суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення склад якого передбачено ст. 125 КУпАП.

Враховуючи те, що відповідач не надав доказів правомірності прийняття оскаржуваної постанови, а саме не встановлення позивачем 22 січня 2020 року знаку аварійної зупинки при вимушеній зупинці на проїзній частині внаслідок поломки транспортного засобу, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності скасування постанови відповідача від 22.01.2019 року серії ЕАК №2009309 року як протиправної.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2020 року у справі №190/121/20(2-а/190/3/20) без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 02 липня 2020 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко