Справа № 480/2995/20
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2020 р. Справа №480/2995/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області. Після звільнення з ОВС отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 82% грошового забезпечення за 29 років вислуги. У зв`язку з набранням з 29.12.2015 р. чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" набув право на перерахунок пенсії. На виконання рішень суду відповідач здійснив перерахунок його пенсії з 01.01.2016 р., однак у період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. різниця між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 01.01.2016 р., та місячним розміром пенсії, отримуваної позивачем за вказаний період, жодного разу не виплачувалася. На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 р. N 1088 "Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян" має право на виплату 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 р., та місячним розміром пенсії, отриманої ним за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. Зазначає, що невиплата відповідачем зазначеної різниці у розмірах пенсії порушує його конституційні права та гарантії на належний соціальний захист. Просив позов задовольнити.
Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як отримувач пенсії за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. N 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" на підставі довідки про розмір грошового забезпечення позивачу проведено перерахунок пенсії. Відповідно до п. 2 зазначеної постанови виплата підвищених пенсій здійснюється у розмірах: з 01.01.2018 р. у розмірі 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р., з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. 75 %, з 01.01.2020 р. 100 %.
Вважає, що порушень вимог чинного законодавства ним не допущено, оскільки інший порядок виплати пенсій, перерахованих на виконання Постанови № 103, відсутній, відповідно, підстав для виплати позивачу 100% підвищеної пенсії немає. Просив у задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, не стосуються предмету спору, яким є погашення заборгованості, що виникла у зв`язку з перерахунком з 01.01.2016 р. призначеної йому пенсії як пенсіонеру ОВС. Вважає, що дії відповідача не грунтуються на вимогах закону, а тому є протиправними.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ України та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як отримувач пенсії за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
На виконання судових рішень відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 р.
На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 р. N 1088 "Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян" позивач набув право на виплату 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 р., та місячним розміром пенсії, отриманої ним за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р., однак станом на день звернення до суду з даним позовом відповідачем не забезпечено повну виплату ОСОБА_1 розрахованої суми різниці.
Суд вважає, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо невиплати позивачу 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 р., та місячним розміром пенсії, отриманої ним за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р., є протиправною та суперечить вимогам чинного законодавства з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.
Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (ч. 3 ст. 55 Закону).
Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
З 1 січня 2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 р. N 1088 "Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян", відповідно до пп. 2 п. 1 якої установлено, що особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 1 січня 2020 р. виплачується пенсія, яка з 1 січня 2016 р. перерахована з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом), та щомісяця проводиться виплата 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 р., та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р., до забезпечення повної виплати розрахованої суми різниці.
Дана постанова є обов`язковою до виконання відповідачем як державним органом, який зобов`язаний відповідно до ст. 19 Конституції України діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, однак всупереч встановленому обов`язку ГУ ПФУ в Сумській області листом від 24.03.2020 р. № 855-782/П-02/8-1800/20 фактично відмовило позивачу у виплаті розрахованої суми різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 р., та місячним розміром пенсії, отриманої ним за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р., з посиланням на відсутність порядку виплати заборгованості з пенсійних виплат, зокрема, нарахованих за рішенням суду (а.с.12).
Так, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 р. у справі № 480/2171/19 відповідачем перераховано пенсію позивачу з 01.01.2016 р. як пенсіонеру органів внутрішніх справ України на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виготовленої УМВС України в Сумській області, від 03.05.2019 р. № 11/170, з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського.
Листом від 24.03.2020 р. № 855-782/П-02/8-1800/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області підтвердило наявність заборгованості у зв`язку з перерахунком пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 р. Вказане також підтверджується інформаційною довідкою ГУ ПФУ в Сумській області від 27.04.2020 р. № 123 (а.с.14).
Наведені обставини свідчать про те, що на позивача як на пенсіонера органів внутрішніх справ України, якому пенсія перерахована з 01.01.2016 р. з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, поширюються та підлягають застосуванню норми пп. 2 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 р. N 1088 "Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян". Однак всупереч приписам даної постанови при виплаті пенсії за січень-квітень 2020 року позивачу не була проведена виплата 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 р., та місячним розміром пенсії, отриманої ним за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р.
Разом з тим відсутність у зазначеній постанові КМУ застережень щодо поширення чи непоширення її норм на виплату пенсій, перерахунок яких проведено на підставі судових рішень, свідчить про те, що даний нормативно-правовий акт підлягає застосуванню з 01.01.2020 р. під час виплати пенсій усім особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсія була перерахована з 01 січня 2016 року з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, незалежно від підстав такого перерахунку.
Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантоване право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, у пунктах 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності (cf., Pressos Compania Naviera S. A. v. Belgium, рішення від 20 листопада 1995 року, серія А, N 332, с 21, п. 31).
Отже, у розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції позивач, отримуючи пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мав законне сподівання на своєчасну виплату 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 р., та місячним розміром пенсії, отриманої ним за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 р. N 1088 "Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян" без будь-яких обмежень.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи, що відповідач, не здійснивши виплату позивачу, починаючи з 01.01.2020 р., 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 р., та місячним розміром пенсії, отриманої ним за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р., не дотримався вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 р. N 1088 "Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян", та беручи до уваги, що позивач звернувся до суду з даним позовом 14.05.2020 р., суд зазначає, що така бездіяльність відповідача не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області виплатити ОСОБА_1 100 відсотків розрахованої суми різниці за період з 01.01.2020 р. по 30.04.2020 р. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У свою чергу, що стосується вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області щомісяця, починаючи з 01.01.2020 р., виплачувати 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 р., та місячним розміром пенсії, отриманої ним за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р., до забезпечення виплати розрахованої суми різниці суд зазначає, що суд не вирішує вимоги на майбутнє. Суд вирішує спори щодо вже порушених прав, тому дана вимога задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 840,80 грн в рахунок відшкодування судового збору (а.с.6).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо невиплати ОСОБА_1 щомісяця, починаючи з 01 січня 2020 року, 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 01 січня 2016 року, та місячним розміром пенсії, отриманої за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2020 року по 30 квітня 2020 року 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 01 січня 2016 року, та місячним розміром пенсії, отримуваної за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 840,80 грн в рахунок відшкодування судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Л.М. Опімах