Справа № 440/3422/20
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 липня 2020 рокум. ПолтаваСправа № 440/3422/20
Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновський І.Г., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 (Державна установа "Полтавська установа виконання покарань №23" Міністерства юстиції України) до Регіонального центра з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2020 року ОСОБА_1 (Державна установа "Полтавська установа виконання покарань №23" Міністерства юстиції України) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Регіонального центра з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, Державної казначейської служби України , відповідно до якої просить:

визнати протиправною бездіяльність Регіонального центра з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області щодо непризначення ОСОБА_1 адвоката на виконання: ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2020 у справі № 554/3388/20 (провадження №1-кс/554/5637/2020), ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2020 у справі № 554/3388/20 (провадження №1-кс/554/5408/2020), ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2020 у справі № 554/3388/20 (провадження №1-кс/554/5638/2020), ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2020 у справі № 554/3388/20 (провадження №1-кс/554/5409/2020), ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2020 у справі № 554/3388/20 (провадження №1-кс/554/5636/2020) для надання безоплатної вторинної правової допомоги;

стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

У ході з`ясування питання, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, суддею встановлено наступне.

Частиною першою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до приписів пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлена ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 14.11.2019 №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривня.

З огляду на вищевикладене, позивач повинен сплатити за подання позовної заяви немайнового характеру судовий збір у розмірі 840,80 грн (2102 грн х 0,4).

Всупереч наведеному позивач документа про сплату судового збору не надав.

Натомість до позову долучено клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого ОСОБА_1 зазначив, що тривалий час перебуває в Державній установі "Полтавська установа виконання покарань №23", не залучається до суспільно корисної праці, доходів не має.

Вирішуючи дане клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Позивач надав до суду довідку Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)" від 17.03.2020 №15/14-5/2374/Дм-20 про те, що у довічно засудженого ОСОБА_1 кошти на особовому рахунку станом на 17.03.2020 відсутні, доходи за 2019 рік відсутні, до праці не залучається.

У зв`язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені, крім іншого, мають право на оплачувану працю згідно із законодавством про працю.

Статтею 118 цього ж Кодексу передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати. Праця здійснюється на добровільній основі на підставі договору цивільно-правового характеру або трудового договору, який укладається між засудженим та фізичною особою - підприємцем або юридичною особою, для яких засуджені здійснюють виконання робіт чи надання послуг.

Таким чином, маючи гарантоване законом право на оплачувану працю, бажання його реалізувати ОСОБА_1 не виявив, про що свідчить його твердження про те, що до суспільно корисної праці він не залучався, а також документи про відсутність будь-яких доходів.

Оскільки праця засуджених здійснюється на добровільних засадах, то наявність доходів позивача об`єктивно обумовлена лише його власною волею.

Тож з огляду лише на наявність у позивача можливості отримати дохід суд зауважує, що небажання особи, незалежно від мотивів, працювати на суспільно-корисних роботах не є тією обставиною, яка звільняє її від обов`язку сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Виходячи з викладеного, за відсутності будь-яких інших доказів, що доводять наявність у позивача обмежень до виконання суспільно-корисних робіт під час перебування у місцях позбавлення волі, суд позбавлений можливості задовольнити клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, а тому вимушений визнати його необґрунтованим та відмовити у його задоволенні.

Згідно з ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак позовну заяву належить залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (Державна установа "Полтавська установа виконання покарань №23" Міністерства юстиції України) до Регіонального центра з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк на усунення недоліків десять днів з дня вручення копії даної ухвали та роз`яснити, що неусунення недоліків у встановлений судом строк є підставою для повернення позовної заяви.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн (за реквізитами: одержувач: УК у м. Полтаві /м. Полтава/22030101; ; банк: Казначейство України (ЕАП); рахунок: UA4016002; призначення платежу: Судовий збір, за позовом____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд або доказів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя І.Г. Ясиновський