Справа № 540/980/20
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/980/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.04.2019 року № 0-2115, № 0-2115, № 0-2115, № 0-2115, № 0-2115, від 25.11.2019 № 0-2115, № 0-2115 щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізособами, які є власниками об`єктів нерухомості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що прийняті відповідачем оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізособами, які є власниками об`єктів нерухомості, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки, нараховане відповідачем всупереч ст. ст. 12, 266 Податкового кодексу України. Крім того, зазначено, що нерухоме майно,яке належить йому на праві власності відноситься до будівель (споруд), призначених для використання у сільськогосподарській діяльності, а тому, в силу приписів підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України (далі - ПК), не є об`єктом оподаткування.

Ухвалою суду від 07.05.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (у письмовому провадженні).

01.06.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що спірне податкове повідомлення - рішення прийняте контролюючим органом відповідно до вимог ст. 266 Податкового кодексу України, а тому є цілком обґрунтованим та правомірним.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 є власником нерухомості, а саме:

- нежитлова будівля «корівник» загальна площа 146,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_7 (реєстраційний номер 235);

- нежитлова будівля «корівник» загальна площа 873,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_8 (реєстраційний номер 235);

- нежитлова будівля «корівник» загальна площа 764,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_9 (реєстраційний номер 235);

- нежитлова будівля «корівник» загальна площа 756 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_10 (реєстраційний номер 235);

- комплекс «корівників» загальна площа 793,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_11 (реєстраційний номер 235 спільна часткова власність 76/100, 24/100);

- комплекс, матеріальний склад та молочний блок, загальна площа 197,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_12 (реєстраційний номер 235);

- комплекс, нежитлових будівель-центральна ремонтна майстерня, розташований за адресою: АДРЕСА_13 (реєстраційний номер 35);

Інформація про право власності підтверджується довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, які містяться в матеріалах справи.

Головним управлінням ДПС у Херсонській області прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 26.04.2019 р. № 0-2115 про визначення податкового зобов`язання у сумі 11221,87 грн.,

- від 26.04.2019 р. № 0-2115 про визначення податкового зобов`язання у сумі 3251,30 грн.,

- від 26.04.2019 р. № 0-2115 про визначення податкового зобов`язання у сумі 2957,55 грн.,

- від 26.04.2019 р. № 0-2115 про визначення податкового зобов`язання у сумі 5439,68 грн.,

- від 26.04.2019 р. № 0-2115 про визначення податкового зобов`язання у сумі 2814,59 грн.,

- від 25.11. 2019 р. № 0-2115 про визначення податкового зобов`язання у сумі 3504,09 грн.,

- від 25.11. 2019 р. № 0-2115 про визначення податкового зобов`язання у сумі 15666,38 грн.

Не погоджуючись із зазначеним податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із того, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1).

Відповідно до підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 ПК базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК встановлено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування. Так, підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 у редакції, чинній станом на 2019 рік, визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Правовий аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що її застосування передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

За визначенням підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Застереження в підпункті 14.1.235 щодо цілей глави 1 розділу ХIV ПК не означає, що у інших випадках, передбачених цим Кодексом, термін «сільськогосподарський товаровиробник» має інше змістовне навантаження.

Суд встановив, що позивач є суб`єктом господарської діяльності, зареєстрована як ФОП з 28.03.2000, взята на облік як платник податків від 30.03.2000 року у Каховській об`єднанні державній податковій інспекції, перебуває на спрощеній системі оподаткування з 01.01.2012 року та є платником другої групи єдиного податку. Основним видом діяльності позивача є розведення свиней, про що свідчить довідка про взяття на облік платника податків № 1510-ф від 30.03.2000 р., свідоцтво про державну реєстрацію ФОП серії В10 № 2161569 та витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ОСОБА_1 є власником земельних ділянок, які розташовані за адресою Херсонська область, Каховський район, с.м.т. Любимівка:

- кадастровий номер: :03:001:0209 1,3 га для ведення особистого селянського господарства;

- кадастровий номер: :03:001:0210 1,86 га для ведення особистого селянського господарства;

- кадастровий номер: :03:001:0175 1,89 га для ведення особистого селянського господарства;

Об`єктами нерухомості, які належить позивачу на праві приватної власності і щодо яких контролюючим органом донараховано податкове зобов`язання, є нежитлові будівлі корівники призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, що підтверджується матеріалами справи.

Так, відповідно до «Державного класифікатора будівель та споруд. ДК 018-2000», затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000р. №507, клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси.

Звільнення від сплати податку та збору - це одна із форм надання податкової пільги (підпункт «г» пункту 30.9 статті 30 ПК).

Відповідно до пункту 30.2 цієї статті 30 ПК підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Пільга, встановлена підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК, стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Виходячи із буквального тлумачення цієї норми, з урахуванням значення слова «призначення» як «мета використання чого-небуть», «відповідати меті», можна зробити висновок, що будівлі і споруди, про які йдеться в цій нормі, повинні відповідати меті, способу та критеріям використання у сільськогосподарській діяльності. Вимоги, що будівлі і споруди повинні використовуватися (експлуатуватися) у сільськогосподарській діяльності текст цієї норми не містить.

На користь висновку, що норма підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК не ставить у залежність право на податкову пільгу від фактичного використання об`єкта нерухомості у сільськогосподарській діяльності, свідчить і подальше законодавче уточнення правового регулювання. Законом України від 23.11.2018 №2628-VIII, підпункт «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК викладено в новій редакції, згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Як і Законом України від 28.12.2014 №71-VIII, законодавець не встановив обов`язку сільськогосподарського товаровиробника безпосередньо використовувати будівлі/споруди у сільськогосподарській діяльності, а умовою звільнення таких об`єктів від оподаткування визначив цільове призначення їх використання та встановив вичерпний перелік підстав, коли податкова пільга не надається, а саме: у випадках, коли нерухомість здається власниками в оренду, лізинг, позичку.

У справі відсутні докази, що ОСОБА_1 впродовж 2019 року використовула належні їй на праві власності об`єкти нерухомості - корівники, у будь-якій іншій, відмінній від сільськогосподарської, діяльності.

Відтак, помилковими є висновок відповідача викладений у відзиві, що позивач не має права на пільгу, встановлену зазначеною нормою, оскільки не використовувала об`єкт нерухомості за цільовим призначенням.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.10.2019 року № 0340/1905/18.

З огляду на викладене, суд вважає, що об`єкти нерухомості, а саме: корівники, які на праві власності належить позивачу, підпадають під дію пункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, а відтак не підлягають оподаткуванню податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який визначений статтею 266 Податкового кодексу України.

Отже, враховуючи наведені норми, та встановлені судом обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Судові витрати розподілено відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , код рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73000, м.Херсон, проспект Ушакова, 75, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.04.2019 р. № 0-2115 про визначення податкового зобов`язання у сумі 11221,87 грн., від 26.04.2019 р. № 0-2115 про визначення податкового зобов`язання у сумі 3251,30 грн., від 26.04.2019 р. № 0-2115 про визначення податкового зобов`язання у сумі 2957,55 грн., від 26.04.2019 р. № 0-2115 про визначення податкового зобов`язання у сумі 5439,68 грн., від 26.04.2019 р. № 0-2115 про визначення податкового зобов`язання у сумі 2814,59 грн., від 25.11. 2019 р. № 0-2115 про визначення податкового зобов`язання у сумі 3504,09 грн., від 25.11. 2019 р. № 0-2115 про визначення податкового зобов`язання у сумі 15666,38 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73000, м.Херсон, проспект Ушакова, 75, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , код рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.), шляхом безспірного списання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", від 02.04.2020 року Розділ VІ Прикінцевих положень КАС України доповнено п. 3 відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Д.К. Василяка

кат. 111031101