Справа № 240/12505/19
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/12505/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк М.Ф.

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

25 червня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Стасюк І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року (місце ухвалення рішення - м. Житомир, повний текст складено - 03 березня 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування актів, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2019 року позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування актів про нещасний випадок, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано:

- акт №2 про нещасний випадок невиробничого характеру (форма НТ*), затверджений 24 січня 2018 року начальником Головного управління Національної поліції в Житомирській області;

- акт розслідування нещасного випадку (форма Н-5*), що стався 28 вересня 2017 року з старшим сержантом поліції Таргонським М.В., складеним 23 січня 2017 року комісією, призначеною наказом начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Житомирській області повторно провести розслідування щодо нещасного випадку, що стався 28 вересня 2017 року з старшим сержантом поліції Таргонським Миколою Володимировичем та за їх результатами та із врахуванням висновків, наведених судом, скласти акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акт про нещасний випадок за формою Н-1*, відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року № 1346.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач вказав, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, позивача та представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач з 2006 року проходив службу відповідно в органах внутрішніх справ і в подальшому - в органах національної поліції на посаді командира відділення № 1 взводу № 2 конвойної служби Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Згідно з наказом відповідача від 23 лютого 2018 року № 39 о/с позивач звільнений зі служби в поліції через хворобу (пункт 2 частини 1 статті 77 Закону N 580-VIII).

28 вересня 2017 року під час припинення протиправних дій ОСОБА_2 в приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області відносно судді, позивач отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до медичної установи.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 18 січня 2018 року призначена комісія для проведення розслідування даного нещасного випадку, за результатами якого був зроблений висновок, що вказаний нещасний випадок стався в період проходження служби та не при виконанні позивачем службових обов`язків. Такі результати розслідування були оформлені у вигляді оскаржуваних акту розслідування нещасного випадку (форма Н-5*) та акту № 2 про нещасний випадок невиробничого характеру (форма НТ*), затверджений 24 січня 2018 року начальником Головного управління Національної поліції в Житомирській області (а.с.7-13).

Не погоджуючись із зазначеними актами, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав проходження служби в органах поліції, в тому числі щодо обов`язків поліцейського, регулюються правовими нормами Законом України "Про Національну поліцію" від 12 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Поліція відповідно до статей 1, 2 Закону № 580-VIII покликана служити суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. У своїй діяльності поліція згідно зі статтею 6 зазначеного Закону повинна керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини 2 статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Крім того, відповідно до пункту 3 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 вересня 2017 року № 788) поліцейський вважається таким, що виконує службові обов`язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію" (далі - Закон), у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або виконував основні завдання та повноваження міліції, що були визначені Законом України "Про міліцію".

Колегією суддів встановлено, що відповідно до вироку Лугинського районного суду Житомирської області, що набрав законної сили згідно ухвали Житомирського апеляційного суду від 03 грудня 201 8року, ОСОБА_2 , крім іншого, визнаний винним у заподіянні тілесних пошкоджень позивачу, як працівнику правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням службових обов`язків.

Тобто, вказаним вироком суду, що набрав законної сили, визнано, що отримані позивачем 28 вересня 2017 року тілесні ушкодження в приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області є такими, що пов`язані із виконанням позивачем службових обов`язків.

Аналогічні висновки викладені в рішеннях Житомирського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року в адміністративній справі № 806/3195/17 та від 03 жовтня 2019 року в адміністративній справі № 240/8275/19, що набрали законної сили (а.с.14-16, 117-122).

Відповідно до частин 4 та 6 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі та вироком суду в кримінальному провадженні, які набрали законної сили, не доказуються і є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу, в якій беруть участь тіж самі особи.

Таким чином, отримані позивачем 28 вересня 2017 року під час припинення протиправних дій ОСОБА_2 в приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області відносно судді тілесні ушкодження є такими, що пов`язані із виконанням позивачем службових обов`язків.

Питання, пов`язані з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України, врегулюванні правовими нормами Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року № 1346 (далі - Порядок № 1346).

Пунктом 3.9 Порядку № 1346 визначено, що комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час, окрім іншого, припинення або запобігання злочинам або правопорушенням.

Більш того, за приписами пункту 3.10 Порядку № 1346 комісія з розслідування також визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він стався в період проходження служби внаслідок безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо).

Проте, в оскаржуваних рішеннях (акт розслідування нещасного випадку (форма Н-5*) та акт №2 про нещасний випадок невиробничого характеру (форма НТ*) безпідставно зроблений висновок, що вказаний нещасний випадок стався в період проходження служби та не при виконанні позивачем службових обов`язків.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувані рішення Головного управління Національної поліції в Житомирській області є протиправними та підлягають скасуванню.

Разом з цим, колегія суддів відхиляє твердження апелянта про те, що судом першої інстанції не було розглянуто питання поважності причин пропуску строку для звернення позивача до суду, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено та підтверджено належними доказами, що саме стан здоров`я позивача перешкоджав своєчасному зверненню позивача з адміністративним позовом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 липня 2020 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.