Справа № 120/563/20-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/563/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Руслана Миколаївна

Суддя-доповідач - Совгира Д. І.

30 червня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Франовської К.С. Кузьменко Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року (повний текст якої складено в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" до Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.11.2019 ТОВ "Вінпродтрейд" звернулось до Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, як розпорядника інформації, в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації", із запитом про отримання публічної інформації № 425, в якому просило:

1. Зареєструвати та розглянути даний запит;

2. Надати інформацію у якій вказати:

2.1. Дату отримання (надходження) та реєстрації даного запиту.

2.2. Ким з працівників самого управління освіти Могилів-Подільської міської ради чи підпорядкованих йому закладів було прийнято рішення про отримання картоплі по завищеній ціні (вказати ПІП та займану посаду)?

2.3. Вказати на підставі яких саме нормативно-правових актів чи інших розпорядчих документів було прийнято рішення про отримання картоплі по завищеній ціні (надати копії цих документів).

2.4. Вказати на підставі яких саме нормативно-правових актів чи інших розпорядчих документів було прийнято рішення чи надано розпорядження здійснювати прийом поставлених партій картоплі по завищеній ціні (надати копії цих документів).

2.5. Хто з працівників самого управління освіти Могилів-Подільської міської ради здійснював оплату поставлених партій картоплі по завищеній ціні (вказати ПІП та займану посаду)?

2.6. Хто з працівників самого управління освіти Могилів-Подільської міської ради приймав рішення чи давав розпорядження здійснювати оплату поставлених партій картоплі по завищеній ціні (надати копії цих документів)?

2.7. Вказати на підставі яких саме нормативно-правових актів чи інших розпорядчих документів було прийнято рішення чи надано розпорядження здійснювати оплату поставлених партій картоплі по завищеній ціні (надати копії цих документів).

3. Надати відповідь на вказаний запит, надати запитувану інформацію та копії документів у встановлений законодавством термін, шляхом надсилання поштового листа на адресу ТОВ "Вінпродтрейд": вул. Волошкова, 51 А, м. Вінниця, 21034 та на електронну адресу (у pdf. форматі) v-p- .

Листом №01-11/754 від 02.12.2019 Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області у відповідь на запит позивача на отримання публічної інформації повідомило, що строк розгляду запиту на інформацію від 21.11.2019 року №425 продовжено та виставлено рахунок на відшкодування витрат на копіювання або друк у сумі 200,16 грн.

Вважаючи, що відповідачем допущено бездіяльність у наданні інформації на запит про надання інформації №425 від 21.11.2019, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI.

За визначенням статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Одним зі шляхів забезпечення доступу до інформації є її надання за запитами на інформацію (частина 2 статті 5 Закону № 2939-VI).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13 цього Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Положеннями статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Відповідно до статті 21 Закону №2939-VI інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно. При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

Так, з тлумачення положень частини другої статті 21 Закону №2939-VI випливає, що у разі, якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з копіюванням документів понад встановлений обсяг. Тобто, копії десяти сторінок документу надаються безкоштовно.

Конституційний Суд України в ухвалі від 25 червня 2013 року №29-у/2013, якою відмовив у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням Міжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина" щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої, третьої статті 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" зазначив, що положення частини другої статті 21 Закону викладені чітко, зрозуміло і передбачають відшкодування запитувачем фактичних витрат на копіювання та друк документів понад встановлену Законом кількість сторінок, а тому не потребують офіційної інтерпретації.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що 10 перших сторінок у відповідь на запит про надання публічної інформацію надаються безкоштовно, тоді як відшкодування позивачем фактичних витрат на копіювання і друк документів здійснюватися з одинадцятої сторінки.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.01.2020 по справі №818/40/17 та від 27.01.2020 по справі №815/2873/18.

Крім того, в постанові від 27.01.2020 по справі №815/2873/18 Верховний Суд також звернув увагу на пункт 11 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року №10 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації" де зазначено, що:

"Відповідно до частини другої статті 21 Закону №2939-VІ у разі, якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. У наведеному положенні під фактичними витратами маються на увазі усі витрати, що здійсненні при копіюванні та/або друкові документів обсягом більш як 10 сторінок, тобто запитувач інформації зобов`язаний відшкодувати витрати на виготовлення всіх сторінок запитаної інформації, крім перших десяти сторінок.

При цьому питання щодо надання розпорядником інформації перших десяти сторінок документа (частини інформації) безкоштовно одночасно з повідомленням запитувача про необхідність відшкодування витрат або повідомленням про відмову в задоволенні запиту у зв`язку з невідшкодуванням відповідних витрат прямо Законом №2939-VІ та іншими чинними нормативно-правовими актами не врегульовано.

Однак, враховуючи міжнародно-правові стандарти у сфері доступу до публічної інформації, вважаємо, що належною практикою є надання за вимогою запитувача перших 10 сторінок безкоштовно одночасно з повідомленням про необхідність відшкодування витрат на виготовлення копій решти документів."

В даному ж випадку, на запит позивача №425 від 21.11.2019 відповідач листом від 02.12.2019 року за №01-11/754 лише повідомив про те, що строк розгляду запиту на інформацію від 21.11.2019 продовжено та виставив рахунок на відшкодування витрат за 48 сторінок в сумі 200,16 грн.

Так, підставою для продовження строку розгляду запиту на інформацію від 21.11.2019 слугувала саме необхідність сплати позивачем коштів на відшкодування витрат на виготовлення копій документів в кількості 48 сторінок.

Водночас, у зв`язку із відсутністю відзиву на адміністративний позов, судом не вбачається можливим встановити, чи складений розрахунок №16 від 02.12.2019 з урахуванням перших 10 сторінок, які згідно положень статті 21 Закону №2939-VІ є безкоштовними, чи ні.

В той же час, надсилання ТОВ "Вінпродтрейд" лише листа від 02.12.2019 року за №01-11/754 із рахунком на відшкодування витрат на копіювання та друк документів без надання перших 10 сторінок безкоштовно із одночасним повідомленням запитувача інформації про необхідність відшкодування витрат на виготовлення копій решти документів, на думку суду, свідчить про допущену з боку Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області бездіяльність.

В той же час, визначаючись щодо мотивів позивача про те, що у запиті самостійно визначено способи надсилання відповіді, а саме: шляхом надсилання поштового листа на адресу ТОВ "Вінпродтрейд": вул. Волошкова, 51 А, м. Вінниця, 21034 та електронного листа (у pdf. форматі) на e-mail ТОВ "Вінпродтрейд": v-p- , однак відповідачем на електронну пошту позивача інформації не надано, суд вказує наступне.

Положення ч. 5 ст. 19 Закону №2939-VІ, якими визначено можливість зазначення у запиті лише електронної адреси, що, як зазначає представник позивача, відповідно до п. 10.3 постанови Пленуму ВАСУ №10 від 29.09.2016 свідчить про можливість обрання виключно електронної форми листування з розпорядником інформації і, відповідно, отримання відповіді на запит тільки на електронну адресу.

Разом із тим, на думку суду, наведені вище посилання представника позивача були б доречними у випадку, якщо ТОВ "Вінпродтрейд" у запиті №425 від 21.11.2019 зазначило лише електронну адресу.

Так, як уже зазначалось судом вище, у запиті №425 від 21.11.2019 позивач самостійно визначив способи надсилання відповіді, а саме: шляхом надсилання поштового листа на адресу ТОВ "Вінпродтрейд": вул. Волошкова, 51 А, м. Вінниця, 21034 та електронного листа (у pdf. форматі) на e-mail ТОВ "Вінпродтрейд": v-p- .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлена ТОВ "Вінпродтрейд" вимога щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача у надані інформації на запит про надання інформації №425 від 21.11.2019 підлягає часткову задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, яка полягає у не задоволенні запиту ТОВ "Вінпродтрейд" №425 від 21.11.2019 шляхом надання перших 10 сторінок документів безкоштовно із одночасним повідомленням запитувача інформації про необхідність відшкодування витрат на виготовлення копій решти документів.

Крім того, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом в рішенні.

З огляду на вищевикладені положення, а також беручи до уваги обставини, встановлені в ході розгляду даної справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути запит ТОВ "Вінпродтрейд" про надання інформації №425 від 21.11.2019 та надати відповідь з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.

Стосовно відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).

Приписами частини 4-6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено, що в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано копії: договору про надання правової допомоги від 02.01.2020 № 425, акта приймання-передачі наданих послуг від 31.01.2020, платіжного доручення за № 2404 від 31.01.2020 про сплату 3990 грн, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 12.02.2020.

Відповідно матеріалів справи, 02.01.2020 між позивачем ТОВ "Вінпродтрейд" в особі його директора ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія "Якименко та партнери" в особі його президента ОСОБА_2 укладено договір № 425 про надання правової допомоги.

За умовами цього договору (пункти 1.1, 1.2. та 2.1) адвокатське об`єднання приймає на себе доручення клієнта надавати останньому та в його інтересах оплатну правову допомогу, на умовах, визначених цим Договором, а саме складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації, у частині доступу до публічної інформації, у зв`язку з ненаданням інформації на запит № 425 від 21.11.2019 Управлінням освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області.

Вартість правової допомоги (гонорар) за цим договором зазначається в акті приймання-передачі наданих послуг.

Згідно висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 09.04.2019 по справі № 826/2689/15, надання належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з вчиненням окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також часу, витраченого на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів, з урахуванням тривалості розгляду справи, є підставою для задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу.

В даному випадку доказом понесення витрат позивачем на правничу допомогу є платіжне доручення №2404 від 31.01.2020, згідно якого на виконання умов договору № 425 від 02.01.2020 позивач сплатив гонорар у розмірі 3990,00 грн.

Згідно акта приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги №425 від 02.01.2020, а також детального опису робіт (наданих послуг), адвокатом надано позивачеві такі юридичні послуги: складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації, у частині доступу до публічної інформації, у зв`язку із ненаданням інформації на запит № 425 від 21.11.2019 Управлінням освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області - вартістю 3990,00 грн.; складність справи - звичайна; затрачено 6 годин часу; вартість 1 години часу витраченої на надання послуг становить 665,00 грн. Таким чином, загальна вартість наданих послуг відповідно до договору становить 3990,00 грн. та розраховувалось наступним чином: 665,00 (грн.) х 6 (год.) = 3990,00 грн.

Надання вказаних адвокатських послуг повністю підтверджується матеріалами справи.

Відповідачем, в свою чергу, заперечень щодо зазначеного позивачем розміру витрат на оплату правничої допомоги не наведено, не заявлено також і клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Суд звертає увагу на те, що обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано доказів, як і не зазначено обставин, які б спростували співмірність розміру судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 року №813/1966/18.

В той же час, положеннями ч. 3 ст. 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Франовська К.С. Кузьменко Л.В.