Справа № 520/2873/2020
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2020 р. Справа № 520/2873/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Мельнікової Л.В. , Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 08.04.20 року по справі № 520/2873/2020
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не виплати відповідно до п. 1 наказу начальника НОМЕР_1 Головного військового представництва Міністерства оборони України від 24.01.2019 № 10 премії ОСОБА_1 на день виключення його зі списків особового складу 4104 Головного військового представництва Міністерства оборони України;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію відповідно до п. 1 наказу начальника НОМЕР_1 Головного військового представництва Міністерства оборони України від 24.01.2019 № 10.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність бездіяльності відповідача щодо не виплати відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 Головного військового представництва Міністерства оборони України від 24.01.2019 № 10 премії позивачу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду 08.04.2020 позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не виплати відповідно до п. 1 наказу начальника НОМЕР_1 Головного військового представництва Міністерства оборони України від 24.01.2019 року № 10 премії ОСОБА_1 на день виключення його зі списків особового складу 4104 Головного військового представництва Міністерства оборони України.
Зобов`язано Харківський обласний військовий комісаріат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію відповідно до п. 1 наказу начальника НОМЕР_1 Головного військового представництва Міністерства оборони України від 24.01.2019 року № 10.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідачем зазначено, що на даний час на адресу Харківського обласного військового комісаріату жодного роз`яснення з приводу спірного питання не надійшло, а фінансування на виплату грошового забезпечення військовослужбовця військових представництв проводиться лише в межах щомісячного грошового забезпечення без врахування додаткових заохочувальних виплат.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач з 24.02.2010 по 29.07.2019 проходив військову службу у НОМЕР_1 Головному військовому представництві Міністерства оборони України на посаді начальника групи (а.с. 14).
Згідно наказу першого заступника Міністра оборони України від 24.07.2019 № 38 позивача звільнено з військової служби у запас (а.с. 15).
Згідно п. 7 наказу начальника НОМЕР_1 ГВП МОУ від 29.07.2019 № 105 позивача з 29.07.2019 виключено зі списків особового складу 4104 Головного військового представництва Міністерства оборони України (а.с. 16-17).
Згідно спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 25.04.2019 № Д-322/1/ЗДСК НОМЕР_1 Головне військове представництво Міністерства оборони України 30.07.2019 розформоване.
27.12.2018 Міністром оборони України видано окреме доручення № 2704/з/420, згідно якого за підсумками 2018 року відповідно до ст. 15, 23, 27 Дисциплінарного статуту ЗС України та ст. 51 Бюджетного кодексу України дозволено заохотити одноразово премією військовослужбовців:
в грудні 2018 року апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення;
у січні 2019 року установ, які виконують окремі доручення апарату Міністерства оборони та Генерального штабу в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення за грудень 2018 року (додаток № 8).
На виконання окремого доручення Міністра оборони України від 27.12.2018 № 2704/з/420 начальником 4104 Головного військового представництва Міністерства оборони України 24.01.2019 видано наказ № 10, п. 1 якого встановлено нагородити грошовою премією в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення за грудень 2018 року - підполковника ОСОБА_1 , начальника групи (а.с. 20).
Витяг з зазначеного наказу у встановленому порядку направлений до відділу фінансового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 для реалізації, де НОМЕР_1 Головне військове представництво Міністерства оборони України перебувало на грошовому забезпеченні (додаток № 9).
Судовим розглядом встановлено, що під час проходження військової служби у НОМЕР_1 Головному військовому представництві Міністерства оборони України у 2018 році позивач стягнення не отримував.
Як свідчать матеріали справи, 02.03.2020 позивач звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про виплату заборгованості - премії, яку призначено відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 Головного військового представництва Міністерства оборони України від 24.01.2019 № 10.
02.03.2020 позивач звернувся з заявою до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про видачу довідки встановленого зразка про розмір грошового забезпечення за грудень 2018 року з метою вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Не погодившись з протиправною бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Так, відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 Затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (надалі - Порядок № 260), визначено порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.
Згідно з п.п. 2,3 Порядку № 260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, зокрема, належить премія.
Підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення, зокрема, є накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до розділу ХVI Порядку № 260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.
Згідно з ч. 1 ст. 51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.
Відповідно до пп. в п. 27 Закону України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України, до офіцерів застосовуються такі заохочення - нагородження грамотою, цінним подарунком або грошовою премією.
Як свідчать матеріали справи, наказом начальника 4104 Головного військового представництва Міністерства оборони України від 24.01.2019 № 10 встановлено виплатити премію військовослужбовцям у розмірі місячного грошового забезпечення, зокрема, ОСОБА_1 .
Колегія суддів зазначає, що наказ начальника 4104 Головного військового представництва Міністерства оборони України від 24.01.2019 № 10 є чинним.
Стосовно доводів апеляційної скарги в частині того, що кошти на виконання наказу начальника НОМЕР_1 Головного військового представництва Міністерства оборони України від 24.01.2019 № 10 не надійшли, а також що відсутні роз`яснення з приводу спірного питання, колегія суддів зазначає наступне.
Відсутність на рахунках відповідача коштів для виконання наказу начальника НОМЕР_1 Головного військового представництва Міністерства оборони України від 24.01.2019 № 10 не є само по собі належним доказом неможливості здійснення виплат премій.
Крім того, відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження факту відсутності в бюджеті відповідного рівня коштів на реалізацію чинного наказу та преміювання позивача.
Відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та не спростовують вищевказаних висновків суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, відповідачем доказів скасування вказаного наказу про преміювання позивача надано не було, як і доказів того, що відносно позивача прийнято рішення про позбавлення премії (повністю або частково) із зазначенням конкретних причин, які стали підставою для цього.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для не виплати премії позивачу за грудень 2018 року, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 по справі № 520/2873/2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.С. Рєзнікова
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова А.О. Бегунц