Справа № 520/3902/2020
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

26.06.2020 р. № 520/3902/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Севастьяненко К.О.

за участю:

секретаря судового засідання - Жукової О.С.,

представника позивача Литвиненка В.В.,

представника відповідача ГУ ДПС у Харківскій області Шевченко А.А.,

представника відповідача ГУ ДПС у Луганській області Кузьмінової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Листехпоставка" до Головного управління ДПС у Харківській області, Головного управління ДПС у Луганській області, Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому, з урахування уточнених позовних вимог, прийнятих судом, просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області від 26.09.2018 року щодо включення Товариства з обмеженою відповідальністю «Листехпоставка» (код 35774330) до переліку ризикових суб`єктів господарювання за ознаками пп.1.6. п. 1 Критеріїв ризиковості платника податків;

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № № 997069/35774330,967608/35774330, 983698/35774330, 982909/35774330, 982908/35774330, 972027/35774330, 968870/35774330, 972029/35774330, 972025/35774330, 1016730/35774330, рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Луганській області про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1212152/35774330;

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарги № № 44342/35774330/2, 44378/35774330/2, 46365/35774330/2, 40647/35774330/2, 46367/35774330/2, 46366/35774330/2, 46390/35774330/2, 44776/35774330/2, 44751/35774330/2, 44777/35774330/2, 44762/35774330/2, 44775/35774330/2, 41813/35774330/2, 44763/35774330/2, 44773/35774330/2, 1214713/35774330.

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати датою подання податкові накладні: № 18 від 10.09.2018 р., № 20 від 10.09.2018 р., № 21 від 10.09.2018 р., № 25 від 11.09.2018 р., № 26 від 12.09.2018 р., № 28 від 12.09.2018 р., № 29 від 12.09.2018 р., № 30 від 12.09.2018 р., № 31 від 13.09.2018 р., № 36 від 14.09.2018 р., № 37 від 14.09.2018 р., № 56 від 20.09.2018 р., № 79 від 27.09.2018 р., № 80 від 27.09.2018 р., № 81 від 27.09.2018 р., № 92 від 28.09.2018 р., № 93 від 04.09.2018 р., № 94 від 07.09.2018 р., № 95 від 28.09.2018 р., № 130 від 26.09.2018 р., № 132 від 20.09.2018 р., № 143 від 12.09.2018 р., № 143 від 17.09.2018 р., № 145 від 24.09.2018 р., № 147 від 27.09.2018 р., № 147 від 12.09.2018 р., № 148 від 28.09.2018 р., № 149 від 28.09.2018 р., № 150 від 28.09.2018 р., № 151 від 28.09.2018 р., № 152 від 28.09.2018 р., № 154 від 11.09.2018 р., № 155 від 13.09.2018 р., № 155 від 12.09.2018 р., № 156 від 28.09.2018 р., № 158 від 28.09.2018 р., № 159 від 24.09.2018 р., № 160 від 27.09.2018 р., № 161 від 12.09.2018 р., № 162 від 26.09.2018 р., № 163 від 27.09.2018 р., № 163 від 28.09.2018 р., № 163 від 12.09.2018 р., № 163 від 17.09.2018 р., № 164 від 28.09.2018 р., № 165 від 28.09.2018 р., № 166 від 28.09.2018 р., № 167 від 28.09.2018 р., № 169 від 27.09.2018 р., № 1 від 01.10.2018 р., № 2 від 01.10.2018 р., № 3 від 01.10.2018 р., № 5 від 01.10.2018 р., № 6 від 01.10.2018 р., № 9 від 02.10.2018 р., № 10 від 02.10.2018 р № 12 від 04.10.2018 р., № 14 від 04.10.2018 р., № 15 від 04.10.2018 р., № 21 від 08.10.2018 р., № 26 від 08.10.2018 р., № 27 від 09.10.2018 р., № 29 від 09.10.2018 р., № 30 від 09.10.2018 р., № 31 від 09.10.2018 р., № 32 від 09.10.2018 р., № 33 від 10.10.2018 р., № 34 від 11.10.2018 р., № 35 від 11.10.2018 р., № 36 від 12.10.2018 р., № 37 від 12.10.2018 р., № 49 від 17.10.2018 р., № 50 від 12.10.2018 р., № 52 від 19.10.2018 р., № 60 від 23.10.2018 р., № 62 від 24.10.2018 р., № 69 від 29.10.2018 р., № 75 від 30.10.2018 р., № 76 від 24.10.2018 р., № 100 від 29.10.2018 р., № 190 від 01.10.2018 р., № 191 від 01.10.2018 р., № 207 від 08.10.2018 р., № 209 від 09.10.2018 р., № 210 від 09.10.2018 р., № 211 від 12.10.2018 р., № 212 від 30.10.2018 р., № 213 від 01.10.2018 р., № 220 від 17.10.2018 р., № 221 від 03.10.2018 р., № 222 від 11.10.2018 р., № 223 від 11.10.2018 р., № 224 від 12.10.2018 р., № 225 від 23.10.2018 р., № 1 від 01.11.2018 р., № 2 від 01.11.2018 р., № 5 від 02.11.2018 р., № 6 від 02.11.2018 р., № 7 від 02.11.2018 р., № 8 від 02.11.2018 р., № 9 від 05.11.2018 р., № 12 від 06.11.2018 р., № 13 від 07.11.2018 р., № 14 від 07.11.2018 р., № 15 від 07.11.2018 р., № 16 від 08.11.2018 р., № 18 від 09.11.2018 р., № 19 від 09.11.2018 р., № 20 від 09.11.2018 р., № 21 від 12.11.2018 р., № 22 від 12.11.2018 р., № 23 від 12.11.2018 р., № 24 від 12.11.2018 р., № 25 від 13.11.2018 р., № 26 від 13.11.2018 р., № 27 від 14.11.2018 р., № 28 від 14.11.2018 р., № 29 від 16.11.2018 р., № 30 від 16.11.2018 р., № 132 від 16.11.2018 р., № 137 від 02.11.2018 р., № 138 від 06.11.2018 р., № 157 від 07.11.2018 р., № 158 від 08.11.2018 р., № 30 від 20.12.2018 р., № 31 від 20.12.2018 р., № 32 від 20.12.2018 р., № 37 від 26.12.2018 р., № 42 від 27.12.2018 р., № 43 від 27.12.2018 р., № 44 від 27.12.2018 р., № 151 від 26.12.2018 р., № 156 від 20.12.2018 р., № 157 від 20.12.2018 р., № 17 від 17.01.2019 р., № 31 від 30.01.2019 р., № 32 від 31.01.2019 р., № 34 від 31.01.2019 р., № 35 від 31.01.2019 р., № 36 від 31.01.2019 р., № 4 від 01.02.2019 р., № 6 від 05.02.2019 р., № 8 від 06.02.2019 р., № 15 від 08.02.2019 р., № 17 від 08.02.2019 р., № 21 від 11.02.2019 р., № 22 від 11.02.2019 р., № 24 від 11.02.2019 р., № 32 від 12.02.2019 р., № 33 від 12.02.2019 р., № 38 від 13.02.2019 р., № 43 від 14.02.2019 р., № 45 від 15.02.2019 р., № 46 від 15.02.2019 р., № 53 від 21.02.2019 р., № 60 від 26.02.2019 р., № 63 від 27.02.2019 р., № 72 від 11.02.2019 р., № 52 від 25.03.2019 р., № 61 від 28.03.2019 р., № 4 від 02.04.2019 р., № 24 від 11.04.2019 р., № 53 від 30.04.2019 р., № 1 від 02.05.2019 р., № 2 від 06.05.2019 р., № 3 від 06.05.2019 р., № 4 від 06.05.2019 р., № 5 від 07.05.2019 р., № 6 від 06.05.2019 р., № 7 від 07.05.2019 р., № 8 від 10.05.2019 р., № 8 від 14.05.2019 р., № 9 від 10.05.2019 р., № 10 від 14.05.2019 р., № 11 від 14.05.2019 р., № 13 від 15.05.2019 р., № 14 від 15.05.2019 р., № 15 від 15.05.2019 р., № 16 від 16.05.2019 р., № 18 від 16.05.2019 р., № 19 від 16.05.2019 р., № 20 від 17.05.2019 р., № 21 від 21.05.2019 р., № 22 від 21.05.2019 р., № 25 від 23.05.2019 р., № 26 від 23.05.2019 р., № 27 від 27.05.2019 р., № 28 від 14.05.2019 р., № 29 від 27.05.2019 р., № 30 від 29.05.2019 р., № 31 від 29.05.2019 р., № 32 від 29.05.2019 р., № 33 від 14.05.2019 р., № 35 від 27.05.2019 р., № 36 від 31.05.2019 р., № 37 від 31.05.2019 р., № 1 від 04.06.2019 р., № 2 від 04.06.2019 р., № 3 від 04.06.2019 р., № 4 від 04.06.2019 р., № 5 від 06.06.2019 р., № 6 від 07.06.2019 р., № 7 від 07.06.2019 р., № 8 від 07.06.2019 р., № 9 від 07.06.2019 р., № 10 від 07.06.2019 р., № 11 від 07.06.2019 р., № 12 від 11.06.2019 р., № 13 від 11.06.2019 р., № 14 від 13.06.2019 р., № 15 від 12.06.2019 р., № 16 від 18.06.2019 р., № 17 від 18.06.2019 р., № 18 від 19.06.2019 р., № 21 від 19.06.2019 р., № 22 від 19.06.2019 р., № 23 від 19.06.2019 р., № 24 від 21.06.2019 р., № 25 від 24.06.2019 р., № 26 від 26.06.2019 р., № 27 від 27.06.2019 р., № 1 від 01.07.2019 р., № 2 від 02.07.2019 р., № 3 від 03.07.2019 р., № 4 від 03.07.2019 р., № 5 від 03.07.2019 р., № 6 від 08.07.2019 р., № 7 від 08.07.2019 р., № 8 від 09.07.2019 р., № 9 від 09.07.2019 р., № 10 від 10.07.2019 р., № 11 від 10.07.2019 р., № 14 від 16.07.2019 р., № 15 від 16.07.2019 р., № 16 від 19.07.2019 р., № 17 від 19.07.2019 р., № 18 від 22.07.2019 р., № 20 від 23.07.2019 р., № 21 від 25.07.2019 р., № 26 від 25.07.2019 р., № 27 від 25.07.2019 р., № 28 від 25.07.2019 р., № 30 від 25.07.2019 р., № 31 від 29.07.2019 р., № 32 від 31.07.2019 р., № 33 від 24.07.2019 р.,№21 від 06.08.2019, .,№21 від 06.08.2019, №2 від 06.08.2019р, №15 від 06.08.2019р, №5 від 08.08.2019, №7 від 09.08.2019р, №9 від 13.08.2019р, №10 від 1.08.2019р, №11 від 20.08.2019р, №16 від 27.08.2019р, №18 від 29.08.2019р, №20 від 30.08.2019р, №1 від 02.09.2019р, №2 від 02.09.2019р, №3 від 03.09.2019р, №5 від 06.09.2019р, №6 від 06.09.2019р, №7 від 12.09.2019р, №9 від 17.09.2019р, №10 від 17.09.2019р, №11 ввід 17.09.2019р, №12 від 17.09.2019р, №13 від 18.09.2019р, №14 від 18.09.2019р, №4 від 18.09.2019р, №15 від 25.09.2019р, №16 від 26.09.2019р, №3 від 04.10.2019р, №5 від 09.10.2019р, №6 від 10.10.2019р, №7 від 11.10.2019р, №9 від 16.10.2019р, №10 від 17.10.2019р, №24 від 29.10.2019р, №1 від 01.11.2019р, №13 від 15.11.2019р, №14 від 18.11.2019р, №15 від 19.11.2019р, №18 від 20.11.2019р, №19 від 25.11.2019р, №2 від 04.12.2019р, №3 від 09.12.2019р, №4 від 13.12.2019р, а також розрахунки коригування кількісних і вартісних показників № 130 від 28.11.2018 р., № 131 від 28.11.2018 р., № 180 від 30.01.2019 р., № 181 від 30.01.2019 р., № 8 від 04.04.2019 р., № 120 від 30.04.2019 р., № 123 від 16.04.2019 р., №21 від 18.11.2019р

- судові витрати, що полягають у сплаті судового збору покласти на відповідачів у солідарному порядку.

Представником Головного управління ДПС у Харківській області до суду подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування поданого клопотання представник відповідача вказав на те, що позивачем пропущено передбачений чинним законодавством України 6-ти та 3-х місячний строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації. Вказує на те, що позивачем ані в позовній заяві, ані в ході підготовчих судових засідань не наведено жодних поважних причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача ГУ ДПС у Харківскій області підтримала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у повному обсязі.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача ГУ ДПС Луганській області не заперечувала проти задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримав позицію, викладену у позовній заяві, проти клопотання про залишення позовної заяви без розгляду заперечував, просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування заперечень проти клопотання про залишення позовної заяви без розгляду послався на те, що статтею 102 Податкового кодексу України встановлено, що рішення контролюючого органу, яким є і ДФС України, може бути оскаржено до суду протягом 1095 днів, оскільки норма ст.102 ПК України розповсюджується і на рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок,Кодексом адміністративного судочинства України встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Як уже зазначено, частина перша статті 122 КАС України передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 ПК України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 статті 102 ПК України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Отже, пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу. Водночас пунктом 56.19 статті 56 ПК України, за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України в разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Дослідження змісту аналізованих приписів статей ПК України та статті 122 КАС України вказує на те, що на сьогодні є підхід, відповідно до якого строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки. При цьому є різні правові режими щодо оскарження податкових повідомлень-рішень і рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань та інших рішень контролюючих органів, що не пов`язані з їх нарахуванням, саме в частині різної тривалості скорочених строків оскарження при попередньому використанні досудового порядку вирішення спору.

Варто звернути увагу, що Законом України від 24 жовтня 2013 року № 657-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо обліку та реєстрації платників податків та удосконалення деяких положень» (далі - Закон № 657-VII) були внесені зміни до абзацу першого пункту 56.18 статті 56 ПК України шляхом виключення в ньому положення про нарахування грошового зобов`язання та поширення застосування спеціального тривалішого строку на оскарження будь-яких рішень контролюючих органів, з урахуванням строку давності, визначеного статтею 102 ПК України. Водночас до пункту 56.19 статті 56 ПК України аналогічні зміни не були внесені.

Спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тобто не врегульовують спірне в цій справі питання.

Різниця природи рішень контролюючого органу (щодо нарахування грошових зобов`язань або інші рішення) об`єктивно здатна впливати та зумовлювати різницю в підходах щодо встановлення строків звернення до суду про їх оскарження.

Застосування скорочених строків звернення при використанні досудового порядку врегулювання спорів у податкових правовідносинах установлено законом, зумовлено легітимною метою оперативного забезпечення настання правової визначеності для особи - платника податків та у діяльності суб`єктів владних повноважень - контролюючих органів, що кореспондується із встановленим алгоритмом і строками адміністрування податків для забезпечення належного виконання конституційного податкового обов`язку і має пропорційний характер, оскільки скорочення строку звернення не впливає на реалізацію особою права на судовий захист у зв`язку з достатністю часу на підготовку й оформлення правової позиції, ознайомлення з позицією контролюючого органу, залучення за потреби правових і фінансових консультантів в межах процедури адміністративного оскарження, у той час, як скорочені строки забезпечують досягнення зазначеної мети й завдань функціонування податкової системи держави.

Більш скорочені строки звернення до суду у випадку попередньої реалізації досудових процедур полягають у забезпеченні наступності юрисдикційних проваджень (адміністративних і судових) та пов`язанні з необхідністю мінімізувати темпоральний проміжок між досудовими процедурами та судовим провадженням.

Конституційний Суд України рішенням від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 за результатами оцінки конституційності норми частини четвертої статті 99 КАС України у чинній на той час редакції (про скорочені строки звернення до адміністративного суду в разі попереднього використання можливостей досудового порядку вирішення спору) підтвердив її конституційність як такої, що забезпечує оперативність розгляду судової справи і жодною мірою не обмежує суб`єктів щодо права на судовий захист; нею скорочено строки здійснення окремих процесуальних дій, а змісту та обсягу конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя не звужено (абзаци шостий, чотирнадцятий пункту 6.1).

Отже, із прийняттям чинної редакції КАС України та відмінним правовим регулюванням, визначеним частиною четвертою статті 122 КАС України, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

З матеріалів справи вбачається, що про рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області від 26.09.2018 щодо включення Товариства з обмеженою відповідальністю "Листехпоставка" (код 35774330) до переліку ризикових суб`єктів господарювання за ознаками пп.1.6. п. 1 Критеріїв ризиковості платника податків позивач дізнався з моменту зупинення реєстрації податкових накладних, оскільки зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації вбачається, що підставою зупинення стала відповідність ПН/РК вимогам пп.1.6. п. 1 Критеріїв ризиковості платника податків.

Тобто починаючи з жовтня 2018 року позивачу було відомо про включення Товариства з обмеженою відповідальністю "Листехпоставка" (код 35774330) до переліку ризикових суб`єктів господарювання за ознаками пп.1.6. п. 1 Критеріїв ризиковості платника податків.

Також, судом встановлено та підтверджено матеріалами адміністративної справи, що позивач дізнався про порушення його прав, у зв`язку із прийняттям ДФС України рішень 22.11.2018 (рішення № 997069/35774330 про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 12.09.2018 № 29, квитанція про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН від 22.11.2018 об 16:37) та 07.12.2018 (рішення № 1016730/35774330 про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 08.11.2018 № 16, квитанція про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН від 07.12.2018 об 15:53), 05.11.2018 (рішення від 26.10.2018 № 967608/35774330 про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 27.09.2018 № 79, квитанція про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН від 26.10.2018 об 16:39, квитанція про результати розгляду скарги від 05.11.2018 об 19:43), 26.11.2018 (рішення від 09.11.2018 № 983698/35774330 про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 27.09.2018 № 80, квитанція про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН від 09.11.2018 об 14:33; квитанція про результати розгляду скарги від 26.11.2018 об 20:25), 26.11.2018 (рішення від 08.11.2018 № 982909/35774330 про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 27.09.2018 № 81, квитанція про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН від 08.1 1.2018 об 17:47; квитанція про результати розгляду скарги від 26.11.2018 об 20:25), 26.11.2018 ( рішення від 08.11.2018 № 982908/35774330 про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 28.09.2018 № 92, квитанція про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН від 08.11.2018 об 17:46; квитанція про результати розгляду скарги від 26.11.2018 об 20:24), 19.11.2018 (рішення від 31.10.2018 № 972027/35774330 про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/PK в ЄРПН від 01.10.2018 № 2, квитанція про відмову в реєстрації ГІН в ЄРПН від 31.10.2018 об 14:35; квитанція про результати розгляду скарги від 19.11.2018 об 19:26), 09.11.2018 (рішення від 29.10.2018 № 968870/35774330 про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 01.10.2018 № 6, квитанція про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН від 29.10.2018 об 20:07; квитанція про результати розгляду скарги від 09.11.2018 об 17:45), 19.11.2018 (рішення від 31.10.2018 № 972029/35774330 про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 02.10.2018 № 9, квитанція про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН від 31.10.2018 об 14:36; квитанція про результати розгляду скарги від 19.11.2018 об 19:27), 31.10.2018 (рішення від 31.10.2018 № 972025/35774330 про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 03.10.2018 № 11, квитанція про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН від 31.10.2018 об 14:35; квитанція про результати розгляду скарги від 31.10.2018 об 19:27).

Проте з даним позовом звернувся лише 23.03.2020, в той час коли строк оскарження спірних рішень закінчився на початку 2019 року.

Будь яких доводів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішень про включення Товариства з обмеженою відповідальністю "Листехпоставка" (код 35774330) до переліку ризикових суб`єктів господарювання та відмову в реєстрації податкових накладних позивач не зазначає та судом не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки позивач фактично дізнався про порушення його прав та законних інтересів у 2018 році, а з позовом до суду звернувся 23.03.2020, то позивачем пропущено встановлений строк звернення до суду.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні «Меньшикова проти України» від 08 квітня 2010 року (заява №377/02), Європейський суд з прав людини зазначив, що "право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (рішення у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashmgdane v the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, серія А, №93).

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи те, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з порушенням установленого законом строку для звернення до адміністративного суду, матеріали справи не містять підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд приходить до висновку, що позовна заява в частині позовних вимог підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись положеннями ст. ст. 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника Головного управління ДПС у Харківській області про залишення без розгляду позовних вимог заявлених в частині до Головного управління ДПС у Харківській області - задовольнити.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Листехпоставка" до Головного управління ДПС у Харківській області, Головного управління ДПС у Луганській області, Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області від 26.09.2018 щодо включення Товариства з обмеженою відповідальністю "Листехпоставка" (код 35774330) до переліку ризикових суб`єктів господарювання за ознаками пп.1.6. п. 1 Критеріїв ризиковості платника податків залишити без розгляду.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Листехпоставка" до Головного управління ДПС у Харківській області, Головного управління ДПС у Луганській області, Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасуваня рішень комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 997069/35774330 від 22.11.2018, № 967608/35774330 від 26.10.2018, № 983698/35774330 від 09.11.2018, № 982909/35774330 від 08.11.2018, № 982908/35774330 від 08.11.2018, № 972027/35774330 від 31.10.2018, № 968870/35774330 від 29.10.2018, № 972029/35774330 від 31.10.2018, № 972025/35774330 від 31.10.2018, № 1016730/35774330 від 07.12.2018 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 02.07.2020.

Суддя Севастьяненко К.О.