Справа № 195/649/20
Суддя: Кондус Л. А.
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 195/649/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

01.07.2020 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Музичук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду сел. Томаківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 Томаківського ВП старшого сержанта поліції Волк Івана Івановича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом до відповідача поліцейського СРПП №2 Томаківського ВП старшого сержанта поліції Волк Івана Івановича, та до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, якого було залучено в якості співвідповідача у даній справі, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 квітня 2020 року поліцейським СРПП №2 Томаківського ВП старшим сержантом поліції Волк І.І. було винесено постанову серії БАА № 724525 від 29.04.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі - Постанова), якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення 29.04.2020 о 14 год. 20 хв. за керування авто ВАЗ 2106 н/з НОМЕР_1 буксируючи причеп ГКБ 8160 н/з НОМЕР_2 , на якому зовнішні світлові прилади не відповідають конструкції т.з. (не підключено) та не маючого при собі обов`язкового страхування власників наземних т.з., чим порушив п.31.4.3а та 2.1. г ПДР України.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 126 КУпАП є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а Постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення Постанови Відповідачем поліцейським здійснювалося за адресою вул.Шевченко в смт.Томаківка, а не в Томаківському ВП Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області за адресою вул. Казкова, 3 смт.Томаківка Дніпропетровської області, що є порушенням вимог статті 276 КУпАП та рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 №5-рп/2015 у справі №1- 11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Відповідач не представився, не роз`яснив йому права і обов`язки, не оголосив які досліджуються докази і не вирішив його клопотання.

Відповідач відмовив реалізувати право на отримання правової допомоги.

Відповідно до правової позиції викладеної в пунктах 26 та 27 постанови Верховного суду від 18.02.2020 у справі № 524/9827/16-а, не вжиття поліцейським жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є порушенням права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, та є порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

В порушення вимог статті 251 КУпАП, Відповідач не надав під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення Постанови доказів на підтвердження обставин порушення Позивачем Правил дорожнього руху.

Також, в порушення вимог статті 283 КУпАП та пункту 5 розділу IV та пункту 10 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 Постанова заповнена нерозбірливим почерком, а місце проживання (перебування) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також посада, спеціальне звання поліцейського записано не друкованими літерами.

В порушення ст. 280 КУпАП Відповідачем фактично не зафіксовано порушення правил дорожнього руху, яке б доводило вину Позивача. У відповідності до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач поліцейський СРПП №2 Томаківського ВП старший сержант поліції Волк І.І. в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, але представник за довіреністю подав до суду відзив на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених належним чином відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи даної категорії.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Як вбачається з постанови серії БАА № 724525 від 29.04.2020, складеної поліцейським СРПП №2 Томаківського ВП старшим сержантом поліції Волк І.І., про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 126 КУпАП , який є позивачем у справі, останній 29.04.2020 о 14 год. 20 хв. По вул. Шевченка в смт.Томаківка, керуючи авто ВАЗ 2106 н/з НОМЕР_1 буксируючи причеп ГКБ 8160 н/з НОМЕР_2 , на якому зовнішні світлові прилади не відповідають конструкції т.з. (не підключено) та не маючого при собі обов`язкового страхування власників наземних т.з., чим порушив п.31.4.3а та 2.1. г ПДР України та застосовано до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до п.2.1 ґ) ПДР України Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (редакція від 27.03.2019).

Відповідно до п. 31.4 ПДР України Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

31.4.3 а) Зовнішні світлові прилади: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

На підставі пп.6 п.2 ст. 16 ЗУ Про дорожній рух в редакції від 16.05.2020 № 3353-ХІІ, водій зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Згідно пп.1 п.2 ст. 16 ЗУ Про дорожній рух в редакції від 16.05.2020 № 3353-ХІІ, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В свою чергу, не пред`явлення позивачем на вимогу відповідача полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на зазначений вище автомобіль, підтверджений належними та достатніми доказами, а також не заперечується позивачем, який до суду також не надав вказаний поліс.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 ст. 121, частиною 1 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення відповідно до п.2 Р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначив, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Тобто після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 КУпАП зазнали змін, в наслідок чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР на місці вчинення такого правопорушення.

У даному випадку, спірна постанова складена відповідачем у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а не за фактичним місцем знаходження (адресою) Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП, що відповідає вимогам наведених вище положень законодавства, а тому суд вважає помилковими твердження позивача щодо порушення відповідачем процедури розгляду справи.

Крім того, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу, відповідно до ч.4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Позивачем порушується питання про те, що йому не було надано можливості скористатись своїми правами, в т.ч. скористатись правовою допомогою.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначені у статті 268 КУпАП.

Згідно вказаної норми права особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Зміст статті 268 КУпАП вказує на те, що зазначені права поділяються на загальні, які має кожна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також права, якими особа наділяється при розгляді справи.

Отже, право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права гарантується при розгляді справи за правилами розділу ІV КУпАП, який у даному випадку не здійснювався.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкції частини 1 статті 121, частини 1 статті 126 КпАП України не передбачають застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд звертає увагу на те, що законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

Позивачем на надано жодного доказу на підтвердження права відступати від вимог Правил дорожнього руху .

Позивач у позові посилається на Порядок здійснення контролю за технічними станом колісних транспортних засобів під час її експлуатації, затвердженого наказом МВС від 13.10.2008 № 534, однак відповідно до ч.4 Розділу ХІ ЗУ Про Національну поліцію, в редакції від 22.04.2020 № 580-VІІ, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому закону.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають з`ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

На думку суду правомірність прийнятої постанови серії БАА № 724525 від 29.04.2020 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відповідачем доведено в повній мірі. При цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 126 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності

За таких обставин суд дійшов висновку, що постанова серії БАА № 724525 від 29.04.2020 по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача винесена при наявності події адміністративного правопорушення та вини позивача в його вчинені, розмір адміністративного стягнення накладено правомочною посадовою особою та в межах санкції статті, а тому позовні вимоги щодо скасування постанови задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 72-77, 90, 205, 242, 244-246, 271, 286 КАС України, ст. ст. 14-1, ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 126, 247, 254, 258, 280, 287-289, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до поліцейського СРПП №2 Томаківського ВП старшого сержанта поліції Волк Івана Івановича (смт.Томаківка, вул. Казкова, 3 Дніпропетровської області), Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (ІН 40108866, 49101, м.Дніпро, вул. Троїцька, 20А) про скасування постанови серії БАА № 724525 від 29.04.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Томаківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст рішення складено 01.07.2020.

Суддя: Л. А. Кондус