Справа № 640/18034/19
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року м. Київ № 640/18034/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Донця В.А. розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про:

- визнання протиправними дій Державної фіскальної служби України та скасування її рішення щодо відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби;

- зобов`язання Державну фіскальної служби України, Державної податкової служби України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в зв`язку зі встановленням інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію", "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 17.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, у зв`язку з чим він має право на отримання одноразової грошової допомоги як працівник податкової міліції. Однак відповідачем протиправно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що проведення розрахунку та виплата одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції через втрату чинності Законом України "Про міліцію" законодавчо не врегульовано.

Державною податковою службою України в особі уповноваженого представника подано відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнаються, у їх задоволенні представник просить відмовити, оскільки відсутні правові підстави для виплати позивачу як працівнику податкової міліції одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності

Державною фіскальною службою України в особі уповноваженого представника подано відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнаються, у їх задоволенні представник просить відмовити. У відзиві на позов відповідач зазначає, що проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції законодавчо не врегульовано, таку виплату буде відновлено після внесення змін до Податкового кодексу України чи після прийняття нового нормативно-правового акту.

Позивачем подано відповідь на відзив Державної фіскальної служби України. Оскільки в ухвалі суду про відкриття провадження у справі від 17.10.2019 судом відповідно до частини третьої статті 263 КАС України встановлено подання лише відзиву відповідачами, відповідь на відзив подана позивачем судом до уваги не береться.

Дослідивши письмові докази, суд установив.

Згідно зі свідоцтвом про хворобу від 22.01.2019 №89/у медичною військово-лікарською комісією за розпорядженням ГУ ДФС України здійснено медичний огляд ОСОБА_1 , 1982 року народження, полковника податкової міліції, який проходив службу у ГУ ДФС України на посаді начальника відділу лінійного контролю штабу Головного оперативного управління. Комісією установлено, що захворювання ОСОБА_1 пов`язане з проходженням військової служби.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ від 10.07.2019 №1056166 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності з 08.07.2019, причиною інвалідності визначено захворювання, пов`язане з проходженням військової служби. Дата чергового огляду - 08.07.2020.

Довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0026417 від 10.07.2019 ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 становить 70%, причина втрати професійної працездатності - захворювання, пов`язане з проходженням в/служби.

Позивач звернувся з заявою від 24.07.2019 до в.о. голови ДФС України Гутенка Д.В. , відповідно до якої подав документи для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, що сталося у період проходження служби, на підставі пункту 356.1 статті 356 Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції" (із змінами) від 12.05.2007 №707 та пункту 4.2 "Методичних рекомендацій щодо порядку прийому, оформлення документів для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника податкової міліції" (зі змінами, внесеними наказом ДФС України від 07.09.2016 №749), затвердженими наказом ДФС від 09.12.2015 №973 "Про порядок організації бухгалтерського обліку та про деякі фінансові питання" (із змінами).

Згідно з заявою від 22.07.2019 позивач просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з тим, що 08.07.2019 йому установлено другу групу інвалідності, яка сталася внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби. До заяви було додано: довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної придатності (серія АГ №0026417), довідку до акта огляду МСЕК (серія АВ №1056166), копії паспорта та ідентифікаційного номера, довідку з банківськими реквізитами.

Державна фіскальна служба України листом від 14.08.2019 №6859/С/99-99-04-04-02-14 поінформувала позивача, що: встановлення ІІ групи інвалідності ОСОБА_1 відбулося після втрати чинності 07.11.2015 Законом України "Про міліцію"; працівники податкової міліції проходять службу в складі ДФС України і не належать до органів внутрішніх справ, тому на позивача не поширюється пункт 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про національну поліцію"; на час звернення позивача проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції законодавчо не врегульовано, така виплата здійснюється на підставі судових рішень, що набрали законної сили.

Позивач повторно звернувся до в.о. голови ДФС України Гутенка Д.В. з заявою від 22.08.2019, відповідно до якої подав документи для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, що сталося у період проходження служби, зазначивши підставами виплати такої допомоги пункт 356.1 статті 356 Податкового кодексу України, частину шосту статті 23 Закону України "Про міліцію" (у редакції Закону України від 13.02.2015 №208-VІІІ), абзац третій пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", постанову Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 "Про затвердження Порядку виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції".

Згідно з заявою від 22.08.2019, поданою за формою, яка встановлена Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, позивач просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з тим, що 08.07.2019 йому установлено другу групу інвалідності, яка сталася внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби. До заяви додано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної придатності (серія АГ №0026417), довідку до акта огляду МСЕК (серія АВ №1056166), копії свідоцтва про хворобу №89/у, паспорта та ідентифікаційного номера, довідку з банківськими реквізитами.

Державна фіскальна служба України листом від 03.09.2019 №7409/С/99-99-04-04-02-14 повідомила ОСОБА_1 , що на час звернення позивача проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції законодавчо не врегульовано, така виплата здійснюється на підставі судових рішень, що набрали законної сили. Інформація в указаному листі аналогічна за змістом інформації, викладеній у листі ДФС України від 14.08.2019 №6859/С/99-99-04-04-02-14.

Позивачем до позову також додано листи Національної страхової компанії "Оранта" від 30.08.2019 №09-02-16/8582 та Страхової компанії "Брокбізнес" від 27.09.2019 №1531-11 про те, що ОСОБА_1 з заявою про виплату страхового відшкодування не звертався, виплата страхового відшкодування не проводилась, йому не виплачувалась страхова суму за договором про закупівлю послуг з обов`язкового соціального страхування, укладеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.1994 №349 "Про затвердження Порядку та умов обов`язкового державного особистого страхування посадових осіб органів державної податкової служби".

Вважаючи відмову ДФС України щодо виплати одноразової грошової допомоги протиправною, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір, суд ураховує таке.

Відповідно до Конституції України: держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей (частина п`ята статті 17); громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (стаття 46).

Відповідно до пункту 356.1 статті 356 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час встановлення позивачу інвалідності - 08.07.2019) держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Частиною шостою статті 23 Закону України "Про міліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (зі змінами, втратив чинність з 07.11.2015 згідно з Законом України від 02.07.2015 №580-VIII) встановлювалось, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (набрав чинності з 07.11.2015, зі змінами згідно з Законом України від 23.12.2015 №900-VIII - набрав чинності з 29.1.2.2015): за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб (абзац другий); право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" (абзац третій).

Конституційний Суд України в рішеннях від 06.07.1999 №8-рп/99 та від 20.03.2002, надаючи тлумачення, зокрема, Закону України "Про міліцію" в контексті встановлених соціальних гарантій вказав, що суспільні відносини, врегульовані цим Законом, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Частина п`ята статті 17 Конституції України покладає на державу обов`язки щодо соціального захисту не тільки таких громадян, а й членів їхніх сімей". Конституційний Суд України дійшов висновку, що ці положення поширюються і на службу в податковій міліції.

З огляду на таке правове регулювання, суд доходить висновку про помилковість доводів відповідача щодо непоширення на позивача як працівника податкової міліції гарантій, встановлених для працівників міліції, позаяк статтею 356 Податкового кодексу України особам начальницького і рядового складу податкової міліції та членам їхніх сімей гарантувався правовий та соціальний захист згідно на рівні гарантій соціального і правового захисту працівників міліції, зокрема, право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, що встановлювалось статтею 23 Закону України "Про міліцію".

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 затверджено "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" (Порядок №850), яким визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

За змістом пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, вона не поширюється на осіб, у яких право на отримання одноразової допомоги виникло до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" від 13.02.2015 208-VIII (набрав чинності з 12.03.2015) та на осіб, які проходили службу в складі національного контингенту чи національного персоналу в міжнародних операціях

Як уже зазначалось судом, ОСОБА_1 інвалідність ІІ групи встановлено з 08.07.2019, причиною інвалідності визначено захворювання, пов`язане з проходженням військової служби.

З огляду на положення пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", яким передбачено право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" та здійснення виплат в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, враховуючи те, що позивачу встановлено інвалідність 08.07.2019, суд доходить висновку, що за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, як передбачалось статтею 23 Закону України "Про міліцію" відповідно до Порядку №850 (наприклад, постанова Верховного Суду від 26.05.2020 справа №281/490/17).

Порядком №850 встановлено:

днем виникнення права на отримання грошової допомоги є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (абзац другий пункт 2);

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9);

призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги (пункт 14).

На думку суду, ДФС України розглянуло заяву позивача від 22.08.2019 про виплату одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення 08.07.2019 другої групи інвалідності, яка сталася внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби не у спосіб, встановлений Порядком №850, відповідно не реалізувало своїх повноважень відповідно до Порядку №850 щодо прийняття рішення за заявою, не розглянуто додатків, доданих до заяви, які підтверджують наявність підстав для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги: довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної придатності (серія АГ №0026417); довідку до акта огляду МСЕК (серія АВ №1056166), свідоцтва про хворобу №89/у; не зроблено висновку про наявність чи відсутність підстав для здійснення призначення і виплати одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 14 Порядок №850.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у частині визнання протиправною бездіяльності ДФС України щодо нерозгляду заяв позивача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби відповідно до Порядку №850 та зобов`язання ДПС України (як правонаступника ДФС України) розглянути заяву позивача від 22.08.2019 та додані до неї додатки відповідно до Порядку №850.

Належним способом виконання рішення суду є розгляд ДПС України заяви позивача від 22.08.2019 відповідно до Порядку №850, за наслідками чого має бути прийнято рішення, передбачене пунктом 9 Порядку №850. При цьому відповідач не може посилатись на відсутність права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу внаслідок відсутності окремого порядку чи непоширення гарантій, встановлених пунктом 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", оскільки позивач проходив службу в податковій міліції.

На думку суду, не підлягає задоволенню позовна вимога про скасування рішення ДФС України про відмову в призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, з огляду на те, що ДФС України не приймало рішення за наслідками розгляду заяви в розумінні Порядку №850.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідачів виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, то суд вважає таку вимогу передчасною, оскільки відповідачем не розглянуто відповідну заяву позивача відповідно до Порядку №850.

Як убачається з матеріалів справи, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) (довідка серії АВ №1056166 від 10.07.2019). Оскільки сторонами не надано доказів понесення судових витрат, такі витрати розподілу та присудженню не підлягають.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо нерозгляду заяв з додатками ОСОБА_1 від 24 липня 2019 року та від 22 серпня 2019 року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

Зобов`язати Державну податкову службу України розглянути заяву з додатками від 22 серпня 2019 року ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби відповідно до "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення суду.

У задоволенні решти позову відмовити.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Державна фіскальна служба України (ідентифікаційний код 39292197, місцезнаходження: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8).

Відповідач - Державна податкова служба України (ідентифікаційний код 43005393, місцезнаходження: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.А. Донець