Справа № 1.380.2019.001779
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.001779 пров. № А/857/5690/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року у справі №1.380.2019.001779 за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області до Приватного підприємства «Ліссервіс-інструмент» про зупинення експлуатації будівлі (головуючий суддя першої інстанції Лунь З.І., час ухвалення 10:00 год., місце ухвалення м. Львів),-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області звернулося до суду з позовом до Приватного підприємства «Ліссервіс-Інструмент» про зупинення експлуатації будівлі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що уповноваженою особою ГУ ДСНС України у Львівській області проведено перевірку Приватного підприємства «Ліссервіс-Інструмент» щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, якою встановлено факти порушень законодавства. Враховуючи зазначене, у зв`язку з виникненням умов, за яких подальша експлуатація об`єкта несе ризик загрози життю людей, з метою недопущення спричинення шкоди здоров`ю людей.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Зупинено експлуатацію будівлі лісопильного цеху, виробничої складської і офісної будівлі Приватного підприємства «Ліссервіс-Інструмент» за адресою: 80362, Львівська область, смт. Куликів, вул. Шевченка, 79 до усунень порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення. Виконання судового рішення покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області. Контроль за виконанням судового рішення щодо усунення порушень пожежної та техногенної безпеки будівлі лісопильного цеху, виробничої складської і офісної будівлі Приватного підприємства «Ліссервіс-Інструмент» (в тому числі право відтермінування зупинення експлуатації будівлі лісопильного цеху, виробничої складської і офісної будівлі Приватного підприємства «Ліссервіс-Інструмент») покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, особою, яка не брала участі у справі, стосовно прав, свобод, інтересів та обов`язків якої суд вирішив питання - ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Доводи апелянта зводяться до того, що апелянт є власником Ѕ частини нежитлових приміщень загальною площею 933,2 кв.м по АДРЕСА_1 , проте ОСОБА_1 не була залучена до участі у даній справі на жодній стадії процесу.

Вважає, що відповідач у справі ПП «Ліссервіс- Інструмент» фактично є формальним (на той час орендар лише частини нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 ), а оскаржуване Рішення від 10.06.2019 в першу чергу стосується його власників, оскільки забороняє експлуатацію (користування) конкретними приміщеннями за конкретною адресою, тобто обмежує право законних власників на користування належним їм майном, наданим як ст. 41 Конституції України, так і ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також вказує на те, що суд першої інстанції без залучення власника майна, ні як відповідача, ні як третьої особи, незаконно позбавив законного власника майна на права користування цим майном. Стосовно ОСОБА_1 як власника майна не проводився жоден захід державного нагляду (контролю), планова чи позапланова перевірка, тощо, не складався Акт перевірки порушень, протокол про адмінвідповідальність, Припис про усунення порушень, внаслідок чого порушено приписи Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно власник приміщень ОСОБА_1 не мала можливості та часу на надання пояснень та заперечень у ході проведеної перевірки та можливості усунення можливих порушеннь.

Відповідач ПП «Ліссервіс- Інструмент» був лише Орендарем частини нежитлових приміщень по вул. Шевченка, 79 в смт. Куликів на підставі договору оренди № 1 від 03.01.2019 року (з додатком від 20.12.2019 року), котрий розірвано 15.04.2020 року, а приміщення повернуті власникам по Акту приймання-передачі 16.04.2020 року.

Окрім того, як підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.04.2020, місцезнаходження (юридична адреса) ПП «Ліссервіс-Інструмент» (ЄДРПОУ - 33168193) - 80370, Львівська область, Жовківський р-н, село Мервичі, вул. Куликівська, 7.

Тобто, ПП «Ліссервіс-Інструмент» переїхав в інші приміщення, змінив юридичну адресу, фактично не поніс жодних негативних наслідків, окрім переїзду на інше місце, на відміну від власників майна, котрим фактично заборонено судом експлуатацію приміщень.

З урахуванням наведеного, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник апелянта апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Згідно із ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ГУ ДСНС України у Львівській області було видано наказ від 14.02.2019 №43 «Про проведення планових перевірок» (відповідно до плану проведення перевірок суб`єктів господарювання) та посвідчення на проведення перевірки від 28.02.2019 №85.

У період з 11 по 15 березня 2019року уповноваженою посадовою особою ГУ ДСНС України у Львівській області у присутності директора Приватного підприємства «Ліссервіс-Інструмент» ОСОБА_2 проведено планову перевірку щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, якою встановлено факти порушень законодавства.

За результатами перевірки ГУ ДСНС України у Львівській області склало Акт №73 від 15.03.2019.

Перевіркою встановлено такі порушення:

- не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкту;

- не здійснено навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки;

-посадовими особами не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому ПКМ України від 26.06.2013 №444 «Про затвердження Порядку здійснення :навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»;

- до комплекту засобів пожежогасіння, які розміщуються на пожежному щиті не входять:

вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт.;

-територію до забезпечити пожежним щитом(стенд) укомплектований протипожежним інвентарем згідно з норм належності;

- на пожежних щитах (стендах) не вказано їх порядкові номери та номер телефону для виклику пожежно - рятувальних підрозділів;

-технічне обслуговування вогнегасників не здійснено у відповідності до Правил експлуатації і вогнегасників;

-захист будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів не перевірено відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008;

- приміщення та споруди не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

- територію об`єкта, приміщення не до забезпечено відповідними знаками безпеки згідно з ДСТУ SOI 6309:2007 та ГОСТ 12.4.026.-76;

- допускається користування електричними розетками на горючій основі в сторожівці та лісопильного цеху;

- допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення отворів в протипожежних перешкодах, що відокремлюють електрощитові від офісного приміщення;

- не проведено замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

-будівля не забезпечена адресним вказівником (назва вулиці, номер будинку), встановленим на фасаді будівлі або інших видних місцях із освітленням у темний час доби;

- у приміщеннях на видних місцях біля телефонів не встановлено таблички із зазначенням номера і телефону виклику пожежної охорони;

- приміщення до забезпечити первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками);

- з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів. Місця з`єднання жил проводів і кабелів, а також з`єднувальні та відгалужувальні затискачі повинні мати мінімальний перехідний опір, щоб уникнути їх перегрівання і пошкодження ізоляцій стиків;

- для всіх будівель і приміщень виробничого, складського призначення не визначено категорія щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В.1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок»;

- пожежні водоймища не забезпечено площадкою з твердим покриттям розміром не менше 12 х 12 м;

- територію не забезпечено схемою території, в яких слід вказувати розміщення будівель, водойм, гідрантів, під`їздів пожежних автомобілів до них;

- електролампочки в приміщенні кладової, лісопильного цеху не закриті в плафонами з суцільного скла;

- відсутня декларація матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання;

- електрощитки оснастити схемами підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту;

- біля місць розташування пожежної водойми не встановлені покажчики (об`ємні зі світильником або плоскі із застосуванням світловідбивних покриттів) з нанесеними на них для пожежної водойми - літерним індексом ПВ, цифровими значеннями запасу води в кубічних метрах та кількості пожежних автомобілів, котрі можуть одночасно встановлюватися на майданчику біля водойми;

- допускається експлуатація саморобних нагрівальних приладів.

Як вбачається із матеріалів справи, примірник акта перевірки було вручено директору Приватного підприємства «Ліссервіс-Інструмент» Ботяновській І.І., яка підписалася про його отримання без жодних зауважень.

26.03.2019 уповноваженою посадовою особою ГУ ДСНС України у Львівській області складено протокол ЛВ №009015 про адміністративне правопорушення відповідно до статті 188-8 КУпАП; протокол ЛВ № 009014 про адміністративне правопорушення відповідно до статті 175-2 КУпАП та постанови ЛВ №008990, ЛВ №008971 про накладення адміністративного стягнення з директора ТОВ Приватного підприємства «Ліссервіс-Інструмент» Ботяновської ОСОБА_3 І.

На підставі викладеного, вважаючи наявні підстави для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді зупинення робіт, а саме: зупинення експлуатації будівлі лісопильного цеху, виробничої складської і офісної будівлі Приватного підприємства «Ліссервіс-Інструмент» за адресою: 80362, Львівська область, смт. Куликів, вул. Шевченка, 79 до усунень порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення, позивач звернувся з позовом до суду.

Разом з тим, судом встановлено, що власником Ѕ частини нежитлових приміщень загальною площею 933,2 кв.м по АДРЕСА_2 . Шевченка, 79 у смт Куликів АДРЕСА_1 району АДРЕСА_1 області є ОСОБА_1 .

Відповідач ПП «Ліссервіс- Інструмент» був Орендарем частини нежитлових приміщень по вул. Шевченка, 79 в смт. Куликів на підставі договору оренди № 1 від 03.01.2019 року (з додатком від 20.12.2019 року).

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що недотримання відповідачем вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки і цивільного захисту та небезпечність зазначених в акті перевірки порушень свідчать про високий ризик виникнення надзвичайних ситуацій у приміщенні та створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції вірними з огляду на наступне.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05.04.2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877).

Відповідно до статті 1 Закону № 877 державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1052 (далі - Положення № 1052) Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Відповідно до пункту 3 Положення № 1052 основними завданнями ДСНС України є, зокрема, реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України, до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту; розміщення інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії; організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб`єкта господарювання; створення об`єктових формувань цивільного захисту відповідно до цього Кодексу та інших законодавчих актів, необхідної для їх функціонування матеріально-технічної бази і забезпечення готовності таких формувань до дій за призначенням; створення диспетчерських служб відповідно до цього Кодексу та інших законів, необхідних для забезпечення безпеки об`єктів підвищеної небезпеки; проведення оцінки ризиків виникнення надзвичайних ситуацій на об`єктах суб`єкта господарювання, здійснення заходів щодо не перевищення прийнятних рівнів таких ризиків; здійснення навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки; декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки: розроблення планів локалізації та ліквідації наслідків аварій на об`єктах підвищеної небезпеки; проведення об`єктових тренувань і навчань з питань цивільного захисту; забезпечення аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання, відповідно до вимог статті 133 цього Кодексу; здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; забезпечення безперешкодного доступу посадових осіб органів державного нагляду, працівників аварійно-рятувальних служб, з якими укладені угоди про аварійно-рятувальне обслуговування суб`єктів господарювання, для проведення обстежень на відповідність протиаварійних заходів планам локалізації і ліквідації наслідків аварій на об`єктах підвищеної небезпеки та потенційно небезпечних об`єктах, сил цивільного захисту - для проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт у разі виникнення надзвичайних ситуацій; забезпечення дотримання вимог законодавства щодо створення, зберігання, тримання, використання та реконструкції захисних споруд цивільного захисту; здійснення обліку захисних споруд цивільного захисту, які перебувають на балансі (утриманні); дотримання протиепідемічного, протиепізоотичного та протиепіфітотичного режиму; створення і використання матеріальних резервів для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій; розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; розроблення і затвердження інструкцій та видання наказів з питань пожежної безпеки, здійснення постійного контролю за їх виконанням; забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики; своєчасне інформування відповідних органів та підрозділів цивільного захисту про несправність протипожежної техніки, систем протипожежного захисту, водопостачання, а також про закриття доріг і проїздів на відповідній території; виконання інших завдань і заходів у сфері цивільного захисту, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Відповідно до частини третьої статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Згідно зі статтею 64 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України) центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Статтею 66 КЦЗ України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

На підставі пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частиною першою статті 68 вказаного Кодексу передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

Відповідно до частини другої цієї ж статті у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Частиною другою вказаної статті закріплено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Приписами статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю).

Відповідно до частин першої, другої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Отже, судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що недотримання відповідачем вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки і цивільного захисту та небезпечність зазначених в акті перевірки порушень свідчать про високий ризик виникнення надзвичайних ситуацій у приміщеннях та створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Оскільки в ході розгляду справи судом першої інстанції, зокрема станом на дату розгляду справи відповідачем не надано суду доказів усунення виявлених порушень, у зв`язку з виникненням загрози життю та/або здоров`ю людей та з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог ГУ ДСНС України у Львівській області та зупинив експлуатацію будівлі лісопильного цеху, виробничої складської і офісної будівлі Приватного підприємства «Ліссервіс-Інструмент» за адресою: 80362, Львівська область, смт.Куликів, вул.Шевченка, 79 до усунень порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення.

Крім того, слід зазначити, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Водночас поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_4 є власником приміщення та суд фактично обмежує її право як законного власника на користування належним їм майном, наданим як ст. 41 Конституції України, так і ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, то апеляційний суд вважає такі невірними, оскільки забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки покладено на суб`єкта господарювання незалежно від того чи є він власником або користувачем об`єкта підвищеної небезпеки.

Вказана правова позиція також була висловлена Верховним Судом у постанові від 26.02.2020 р. у справі № №826/7073/18.

Крім цього, суд першої інстанції зупинив експлуатацію будівлі лісопильного цеху, виробничої складської і офісної будівлі Приватного підприємства «Ліссервіс-Інструмент», тобто приміщень, які орендував відповідач та проводив у них господарську діяльність, що суперечить доводам апелянта про те, що зупинена експлуатація приміщення площею 933,2 кв.м., а не 528,10 кв.м, що орендує відповідач.

Також слід врахувати і те що, що відповідно до п.п.2.3.5 п. 2.3. Договору оренди № 1 від 03.01.2019 р., укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Ліссервіс- Інструмент» в особі директора Ботяновської Ірини Ігорівни, орендар зокрема зобов`язаний суворо дотримуватись правил пожежної безпеки, вимог техніки безпеки та несе відповідальність за недотримання вказаних вимог.

Щодо доводів апелянта про те, що нею як власником, частково усунуто порушення, то вказане не позбавляє ОСОБА_4 права на звернення до позивача з метою перевірки виконання усунення виявлених порушень.

Отже, з урахуванням того, що на час розгляду справи відповідач не надав належних доказів щодо усунення всіх порушень, встановлених перевіркою і висвітлених в акті перевірки, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для застосування заходів реагування.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року у справі №1.380.2019.001779 без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 03.07.2020р.