Справа № 640/10178/20
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 червня 2020 року м. Київ № 640/10178/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Амельохін В.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

ОСОБА_1

до Київської міської ради

про визнання протиправними та нечинними рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом про визнання протиправним та нечинним п. 1067 Додатку №11 (таблиця 7 станом на 01.01.2001) рішення Київської міської ради від 27.12.2001 №208/1642 "Про формування комунальної власності територіальних громад міста Києва" в частині включення до Переліку об`єктів комунальної власності міста Києва житлового будинку №50 за адресою: АДРЕСА_2 (інвентарний номер - 4743); визнання протиправним та нечинним п. 1151 Додатку №10 (таблиця 6 станом на 01.10.2010) рішення Київської міської ради від 02.12.2010 №284/5096 "Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва" в частині включення до Переліку об`єктів комунальної власності міста Києва житлового будинку №50 за адресою: АДРЕСА_2 (інвентарний номер - 6845).

Ухвалою суду від 14.05.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків.

03 червня 2020 року позивачем подано документи на виконання вимог ухвали суду від 14.05.2020, а саме: заяву про поновлення строку звернення до суду, яка мотивована тим, що про порушення своїх прав оскаржуваними рішеннями позивач дізнався лише 03.03.2020 коли його представнику було вручено копію позовної заяви з додатками в Шевченківському районному суді м. Києва у справі №761/23097/19 за позовом Київської місцевої прокуратури №1 подано в інтересах держави в особі Київської міської ради про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, витребування майна, скасування рішень державних реєстраторів та визнання недійсним договору іпотеки.

Вирішуючи питання щодо поновлення строків звернення до суду з адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач 21.07.2016 набув право власності на нежитлові приміщення, що знаходяться у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскаржуваними позивачем рішеннями вказаний будинок віднесено до об`єктів комунальної власності.

Як зазначає позивач право комунальної власності зареєстровано 13.07.2017.

У той же час, судом встановлено, що рішення Київської міської ради від 27.12.2001 №208/1642 "Про формування комунальної власності територіальних громад міста Києва" опубліковано в періодиці Хрещатик, 2002, 07, №98, а рішення Київської міської ради від 02.12.2010 №284/5096 "Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва" опубліковано на ресурсі «Офіційний портал Києва».

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З системного аналізу наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Крім того, суд вважає за необхідне також зазначити, що при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини (що в силу приписів ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судом як джерело права).

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем не надано жодних доказів, які надавали б суду підстави вважати причини пропуску позивачем строку звернення з позовом до суду поважними.

Надана представником позивача копія розписки про отримання ним копії ухвали про відкриття провадження та позову з додатками по справі №761/23097/19 не є доказом поважності причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Таким чином, суд приходить до висновку про неповажність причин пропуску строку звернення до суду, а тому в задоволенні заяви про поновлення строків звернення до суду має бути відмовлено.

Керуючись статтями 122, 123, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та нечинним п. 1067 Додатку №11 (таблиця 7 станом на 01.01.2001) рішення Київської міської ради від 27.12.2001 №208/1642 "Про формування комунальної власності територіальних громад міста Києва" в частині включення до Переліку об`єктів комунальної власності міста Києва житлового будинку №50 за адресою: АДРЕСА_2 (інвентарний номер - 4743); визнання протиправним та нечинним п. 1151 Додатку №10 (таблиця 6 станом на 01.10.2010) рішення Київської міської ради від 02.12.2010 №284/5096 "Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва" в частині включення до Переліку об`єктів комунальної власності міста Києва житлового будинку №50 за адресою: вул. Хмельницького Богдана, м. Київ (інвентарний номер - 6845).

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч. 7 ст. 169 КАС України ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін