Справа № 320/2670/19
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 червня 2020 року м. Київ 320/2670/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенко О.Д. розглянувши в м. Києві в порядку письмового провадження заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення способу виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області та просить суд:

визнати протиправними дії та скасувати рішення від 02.05.2019 № 1631 про відмову у виплаті одноразової компенсації, встановленої за втрату здоров`я як інваліду ІІ групи у розмірі 45-ти мінімальних заробітних плат згідно ч. 1 ст. 48 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

зобов`язати виплатити одноразову компенсацію як інваліду ІІ групи у розмірі 45-ти мінімальних заробітних плат згідно ч. 1 ст. 48 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 адміністративний позов задоволено повністю.

05.02.2020 Київським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист у справі № 320/2670/19 щодо зобов`язання виплатити одноразову компенсацію як інваліду ІІ групи у розмірі 45-ти мінімальних заробітних плат згідно ч. 1 ст. 48 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Відділу примусового виконання рішень управління запезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.03.2020 відкрито виконавче провадження № 61603943 з примусового виконання виконавчого листа № 320/2670/19 щодо зобов`язання виплатити одноразову компенсацію як інваліду ІІ групи у розмірі 45-ти мінімальних заробітних плат згідно ч. 1 ст. 48 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

12.06.2020 через канцелярію суду від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява від 02.06.2020 № 6942/4, в якій заявник просить суд встановити спосіб виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі № 320/2670/19 шляхом: зобов`язання Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області негайно (без відстрочення) здійснити виплату ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 8 040,60 грн, без використання при такій виплаті постанови Кабінету Міністрів України чи інших нормативно правових актів (постанова КМУ № 760 від 26.10.2016), які надають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат.

Також у заяві від 28.04.2020 №4352/4 державний виконавець просить суд розглянути вказану заяву без його участі.

Розглянувши заяву про встановлення порядку виконання судового рішення у даній справі та додані до неї документи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналіз зазначених правових положень дає підстави для висновку, що виконання судового рішення може ускладнюватися об`єктивними та суб`єктивними обставинами. З метою захисту прав та інтересів сторін виконавчого провадження суд може постановити ухвалу про відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

В свою чергу, встановлення зміни способу і порядку виконання судового рішення не може мати на меті зміну судового рішення по суті, а має, на думку суду, забезпечити порядок виконання судового рішення шляхом визначення послідовності і змісту виконавчих дій державним виконавцем, а також прав і обов`язків суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

За вимогами ст. 246 КАС України рішення суду мають бути чіткими і однозначними, процедура їх виконання має відрізнятись також однозначністю, тому рішення суду має виконуватись в безспірному порядку і відповідно до вимог Закону. Відповідні зміни у виконанні рішення мають обумовлюватись обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.08.2018 у справі № 803/3805/15.

Отже, суд звертає увагу на те, що під встановленням способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, встановлених раніше. Суд, за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може встановити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Водночас, суд, змінюючи або встановлюючи порядок чи спосіб виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Із заяви про встановлення способу виконання судового рішення вбачається, що заявник просить зобов`язати відповідача негайно (без відстрочення) здійснити виплату заборгованості у розмірі 8 040,00 грн, без використання при такій виплаті постанови Кабінету Міністрів України чи інших нормативно правових актів (постанова КМУ № 760 від 26.10.2016), які надають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат.

В обґрунтування вказаної заяви, зокрема, зазначено, що на день звернення до суду з цією заявою судове рішення не виконано, у зв"язку з відсутність бюджетних асигнувань.

Дослідивши текст рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі № 320/2670/19, суд дійшов висновку про те, що вказане судове рішення є чітким за змістом і зрозумілим, оскільки не містить положень, стосовно яких можуть виникнути труднощі щодо його розуміння під час його виконання.

Суд вважає за необхідне зазначити, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у встановлених раніше порядку і способом. Підстави зміни способу та порядку виконання судового рішення можуть бути, якщо мова йде про випадки, коли реалізація рішення знаходиться під загрозою або виявляється неможливою.

Водночас заявник не вказує чітких обставни які свідчать про неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту зміни порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого ст. 378 КАС України.

Разом з тим, з поданої заяви вбачається, що висновки державного виконавця щодо необхідності встановлення способу виконання рішення суду фактично ґрунтуються на незгоді з діями Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області щодо виконання рішення суду.

З огляду на викладене, оскільки зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, на переконання суду, необхідно відмовити у задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви державного виконавця про встановлення порядку виконання судового рішення у даній справі.

Керуючись ст. 205, 248, 256, 293-295, 378 КАС України суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення способу виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені для порядку оскардження рішення, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Головенко О.Д.