Справа № 140/7292/20
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року ЛуцькСправа № 140/7292/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Міністерства оборони України, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним рішення Міністерства оборони України від 27 вересня 2019 року №124 про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю ОСОБА_2 , яка настала внаслідок захворювання, набутого під час проходження військової служби, зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю її чоловіка ОСОБА_2 , з урахуванням висновків викладених у рішенні суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що була дружиною ОСОБА_2 , захворювання та смерть якого пов`язані із захистом Батьківщини. Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом № 124 від 27 вересня 2019 року їй відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки на час смерті ОСОБА_2 не був військовослужбовцем. Вважає таке рішення протиправним, оскільки допомога виплачується не тільки у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження, а й у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби незалежно від часу звільнення з військової служби, що узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі № 761/18099/15-а.

Волинський обласний військовий комісаріат відзиву, пояснень, доказів на підтвердження або спростування обставин, які є предметом даного судового розгляду, не подав.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами (арк. спр. 21).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_2 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21 липня 2016 року №154 виключено зі списків частини відповідно до Указу Президента України № 271/2016 від 24 червня 2016 року, на підставі частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (арк. спр. 13). Також, відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 15 липня 2015 року, ОСОБА_2 надано статус учасника бойових дій (арк. спр. 11).

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 28 грудня 2016 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. спр. 8).

Відповідно до довідки про причину смерті від 28 грудня 2016 року (арк. спр. 9) ОСОБА_2 помер у зв`язку із гострою коронарною недостатністю (раптова серцева смерть).

Витягом з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 530 від 11 грудня 2017 року (арк. спр. 10) встановлено, що захворювання капітана ОСОБА_2 «Ішемічна хвороба серця. Стенокардія напруги. Атеросклеротичний кардіосклероз», підтверджено військово-обліковими та медичними документами за 2014-2015 роки, яке у подальшому привело до «Гострої коронарної недостатності», яке згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 28 грудня 2016 року, довідкою про причину смерті від 28 грудня 2016 року, стало причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ; захворювання та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Позивачка ОСОБА_1 була дружиною (є вдовою) померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 11 лютого 1991 року, копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого 30 вересня 1998 року (арк. спр. 7, 12).

У зв`язку із смертю ОСОБА_2 позивач звернулась до Нововолинського об`єднаного районного військового комісаріату із заявою та необхідними документами для виплати їй одноразової грошової допомоги, встановленої законодавством для членів сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця.

Листом від 13 вересня 2019 року № 1431 Нововолинський об`єднаний районний військовий комісаріат повідомив ОСОБА_1 , що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Зміни, що відбулися в законодавстві, застосовуються щодо випадків, які сталися після 13 жовтня 2018 року (після набрання чинності відповідних змін). Із списків військової частини ОСОБА_2 виключений 21 липня 2016 року, тобто, на день настання смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), він уже не був військовослужбовцем.

Стаття 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у редакції, чинній на час смерті ОСОБА_2 , передбачала виплату одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовців, а не осіб, звільнених зі служби (арк. спр. 14).

Листом № ВСЗ/1302/1 від 18 жовтня 2019 року Волинський обласний військовий комісаріат повідомив ОСОБА_1 , що рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 27 вересня 2019 року, оформленого протоколом №124, відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги дружині померлого ОСОБА_2 , оскільки останній на час смерті не був військовослужбовцем, а був виключений зі списків частини (арк. спр. 15, 16).

Непогоджуючись із відмовою у виплаті допомоги у зв`язку із смертю чоловіка, викладеною у протоколі № 124 від 27 вересня 2019 року, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Досліджуючи спірні відносини у межах позовних вимог, заявлених позивачем, суд виходить із наступного.

Згідно з положеннями статті 41 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі - Закон України №2232-XII) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Приписами пункту 1 статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок від 25 грудня 2013 року № 975).

Згідно з пунктом 3 Порядку 25 грудня 2013 року № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби), що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; якщо смерть настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби

При цьому суд зазначає, що така допомога виплачується не тільки у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження, а й у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби не залежно від часу звільнення з військової служби.

Визначальним є той факт, що військовослужбовець під час або у зв`язку з виконанням ним обов`язків військової служби захворів, внаслідок чого помер. Допомога у такому випадку призначається незалежно від того, чи була особа військовослужбовцем на час смерті. Факт наявності статусу військовослужбовця на час смерті має значення лише у випадку загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 761/18099/15-а.

Суд наголошує, що у цій справі оскаржується рішення відповідача тільки за однією підставою, а саме: невиплата одноразової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Як вже встановлено судом, захворювання та смерть колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 пов`язані із захистом Батьківщини.

За наведених обставин суд дійшов висновку про протиправність рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом від 27 вересня 2019 року №124 про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із смертю ОСОБА_2 , яка настала внаслідок захворювання, набутого під час проходження військової служби.

Отже, суд відхиляє доводи відповідача про відсутність правових підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги дружині померлого ОСОБА_2 , у зв`язку із тим, що останній вже не був військовослужбовцем на момент його смерті.

При цьому, згідно із статтею 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Пунктом 5 Порядку № 975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Отже, позивачка, як дружина та член сім`ї ОСОБА_2 , має право на призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у відповідній частині, визначеній статтею 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Пунктом 5 Порядку № 975.

Відтак, суд, встановивши протиправність відмови, визнає таким, що підлягає скасуванню рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке оформлене протоколом № 124 від 27 вересня 2019 року, у частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги дружині померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (пункт 9 протоколу).

Водночас, суд акцентує, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями при вирішенні питання про призначення одноразової грошової допомоги, в тому числі і підстави її виплати та осіб, яким її належить виплатити.

Зокрема, відповідно до пункту 4 Порядку № 975 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала:

1) під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;

2) у період проходження військовослужбовцем військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Згідно із пунктом 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:

1) у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року;

2) у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання. Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Наведені положення мають бути розглянуті Міністерством Оборони України при вирішенні питання про призначення та виплати одноразової грошової допомоги як позивачці, так і іншим членам сім`ї померлого.

На підставі пунктів 13, 14, 15 Порядку № 975 розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу. Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Таким чином, зазначеними приписами законодавства визначений певний порядок розгляду заяви та прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги.

При цьому, суд не може підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання, а тому відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу.

Таким чином, суд дійшов висновку про підставність заявленої позовної вимоги про зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю її чоловіка ОСОБА_2 , з урахуванням висновків викладених у рішенні суду.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 840 грн 60 коп., сплачений згідно із квитанцією № 55566 від 21 травня 2020 року (арк. спр. 6).

Керуючись статтями 77, 90, 242-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) до Міністерства оборони України (03168, місто Київ-168, проспект Повітрофлотський, 6 ідентифікаційний код юридичної особи 00034022), третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_7 ), про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене пунктом 9 протоколу № 124 від 27 вересня 2019 року, в частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги дружині померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 грн 60 коп. (вісімсот сорок грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повне судове рішення складене 03 липня 2020 року.