Справа № 295/3310/20
Суддя: Лєдньов Д. М.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/3310/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Зубрицькій Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому, вказуючи на протиправність дій інспектора поліції, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 09.03.2020 року серії ЕАК № 2221461, якою його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, як перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів в населених пунктах.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що інспектором не було роз`яснено права, якими наділена особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не надано для ознайомлення докази на підтвердження вчинення правопорушення, не забезпечено реалізацію права особи на використання послуг адвоката.

Посилаючись на вимоги ст. 77 КАС України, яка у справах про притягнення до адміністративної відповідальності покладає тягар доведення правомірності прийнятого рішення на суб`єкта владних повноважень, просить визнати дії інспектора неправомірними, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідачем надано відзив, де вказано на відповідність дій інспектора Управління патрульної поліції вимогам законодавства під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Зазначено, що використання приладу вимірювання швидкості здійснювалось на підставі положень закону України «Про національну поліцію».

В якості доказу перевищення швидкості є відповідне фото та відео запис з приладу TruCam, серійний номер ТС 000771, який отримав сертифікат затвердженого типу вимірювальної техніки. Затверджений тип вимірювальної техніки є зареєстрованим в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У3197-12.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Додав, що працівник поліції, який фактично здійснював спілкування із ним, не був особою, за підписом якої прийнято оскаржувану постанову. Висловив також заперечення з приводу можливості прийняття до уваги показань приладу вимірювача швидкості, належності пристрою для роздруківки постанови як визначеного законодавством.

На уточнюючі запитання суду з приводу конкретизації не реалізованих особою прав під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ухиляючись від відповіді, позивач посилався на загальний перелік, визначений ст. 268 КУпАП, вказав про намір надавати пояснення інспектору.

Сутність таких пояснень в судовому засіданні позивач не повідомив, посилався на положення ст. 63 Конституції України.

Звертав увагу, що інспектором не надано доказів на підтвердження перебування саме позивача за кермом транспортного засобу.

З метою з`ясування відповідних обставин судом також задано уточнююче запитання позивачу з приводу того, чи відома йому особа, яка перебувала за кермом. Стороною повідомлено про відсутність підстав для надання відповіді.

Судом повідомлено стороні про положення ч.1 ст. 77 КАС України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Представник відповідача заперечував з приводу можливості задоволення позовних вимог.

Судом встановлено наступні обставини.

За змістом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.03.2020 року серії ЕАК № 2221461, позивач ОСОБА_1 у вказаний день о 16 год. 35 хв., керуючи автомобілем марки «Шкода», н.з. НОМЕР_1 , в населеному пункту «Гуйва» рухався зі швидкістю 88 км./год., при цьому перевищив допустиму максимальну швидкість в населеному пункті на 38 км./год.

Позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Положеннями ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено настання відповідальності в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до п.12.4 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

За положеннями ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З дослідженої у судовому засіданні роздруківки файлу вимірювача швидкості TruCam, серійний номер ТС000771, слідує, що приладом зафіксовано рух транспортного засобу, номерний знак НОМЕР_1 , з відстанню в 250,6 м. до приладу, зі швидкістю 88 км.год.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

29.08.2012 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України відносно лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCam видано сертифікат серії А № 006694 про затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України 27.09.2018 року надано експертний висновок з дослідження вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС000771.

Державним підприємством науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів 24.12.2019 року видане свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000771.

З огляду на викладене, застосування відповідачем приладу вимірювання швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС000771 відповідає завданням, покладеним на органи Національної поліції, зокрема в частині забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснювалось затвердженим до відповідної роботи засобом вимірювання швидкості, та в межах повноважень посадової особи.

Щодо посилання позивача про не роз`ясення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, суд зауважує, що оглянутим записом з нагрудної камери працівника поліції підтверджується роз`яснення інспектором положень ст. 63 Конституції України, а також передбачених ст. 268 КУпАП прав на подання пояснень, отримання правової допомоги, можливості виступати рідною мовою.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

У своїй постанові від 07 грудня 2018 року по справі № 286/648/17 Верховний Суд надав визначення поняттю «скороченого провадження». Так, притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Верховний Суд підкреслив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні.

При цьому положення ст. 252 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку суду, роз`яснення позивачу прав відбулось в адекватній достатності для виконання завдань відповідного провадження у справі про адміністративне правопорушення з можливістю реалізації таких прав особою із забезпеченням, як наслідок, прийняття об`єктивного рішення шляхом встановлення істотних обставин. Абсолютно точне відтворення всіх слів та словосполучень, наведених ст. 268 КУпАП, не може вважатись виправданим за умови розгляду справи в порядку спрощеного провадження без достатніх сумнівів у тому, що не реалізація особою прав, передбачених нормою, призведе до порушення повноти та всебічності провадження, незаконності прийнято рішення.

З дослідженого відеозапису вбачається, що позивач заявив клопотання про необхідність використання послуг адвоката. Працівником поліції вказано про можливість особи запросити адвоката.

Відмова інспектора у перенесенні розгляду справи на інший день у зв`язку із наміром запросити адвоката грунтувалась на вищевказаних положеннях, які врегульовують скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З приводу зауважень позивача про те, що відповідачем не надано доказів про перебування відповідної особи за кермом, суд звертає увагу, що спілкування інспектора із водієм, яким є позивач, не заперечується.

Твердження позивача, які полягають у необхідності збереження суб`єктної тотожності між особою (інспектором), який проводив спілкування із водієм, та особою, яка прийняла постанову, спростовується наступним.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зауважувалось вище, особа має бути проінформована про передбачені права в забезпечення повноти дослідження доказів, встановлення обставин та об`єктивності розгляду справи.

Судом встановлено доведення прав особі, яка протягалась до адміністративної відповідальності.

Повторне дублювання роз`яснених прав не вбачається потрібним.

Наявність будь-яких обставин, які могли вплинути на правильність рішення у справі про адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

За положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.п. 1.3, 1.4, 1.5 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

На думку суду, інспектором як посадовою особою надано належну та всебічну оцінку допустимих як законно зібраних доказів, з`ясовано обставини справи в їх сукупності.

Підстави для скасування прийнятого рішення у справі про адміністративне правопорушення відсутні.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 90, 241-256, 271, 286 КАС України, ст. ст. 122, 247 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Д.М.Лєдньов