Справа № 420/3057/20
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2020-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3057/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2029 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Танцюри К.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправним та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправним та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки в Одеській області №184049 від 27.12.2019р. про застосування адміністративно господарського штрафу в сумі 17000,00грн.

Ухвалою суду від 04.05.2020р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що відповідно до товарно-транспортної накладної №СК000035796 від 02 листопада 2019 року автомобіль ВОЛЬВО НОМЕР_1 з напівпричепом державний знак НОМЕР_2 , що зареєстрований та належить ОСОБА_2 , під керуванням ОСОБА_3 , з сипучим вантажем - кукурудзою, масою «брутто» 40 080 здійснював поїздку за маршрутом м. Сквира Київської області - м.Чорноморськ Одеська область. 03.11.2019р. о 1 годині 50 хвилин на ваговому комплексі «Укртрансбезпеки», що розташований за адресою М 05 Київ-Одесса 430 км +300 метрів було здійснено зважування вказаного транспортного засобу - вага «брутто» 43 600 кг., про що було складено акт. Позивач вказав, що на пропозицію водія транспортного засобу, який був не згодний з результатами вказаного зважування автомобіля з вантажем, здійснити контрольне зважування на інших вагах «Укртрансбезпеки» особа, що здійснювала зважування відповіла відмовою та, що подальше пересування автомобіля ВОЛЬВО НОМЕР_1 з напівпричепом держ. знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 з вантажем здійснювалося виключно під відеофіксацію. Поряд з цим, подвійне контрольне зважування 04.11.2019 р. з перервою в декілька хвилин на вагах №350 талони №1072 та №1074 «Укртрансбезпеки» за адресою порт «Южний» показало вагу «брутто» 37 540 та 42 540 кілограмів, що очевидно, на думку позивача, вказує на помилковість результатів зважування - як і помилковість зважування на час складання акту. Контрольне зважування в той же день 04.11.2019 р. на вагах №387 талон №17941 «Укртрансбезпеки» за адресою Завод «Центроліт» показало вагу «брутто» 38 450 кілограм. Відповідно до товарно-транспортної накладної №СК000035796 від 2 листопада 2019 року автомобіль ВОЛЬВО НОМЕР_1 з напівпричепом держ знак НОМЕР_2 під час вивантаження 04.11.2019р. в порту «Чорноморськ» вага «бруто» склала 39 940 кг. - що в черговий раз вказує на помилковість результатів зважування як під час складання акту так і під час контрольних зважувань на інших вагах «Укртрансбезпеки», що не можуть забезпечити об`єктивне зважування вантажівки з строєною віссю. Позивач зазначив, що з не зрозумілих причин, на 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 , який не є власником транспортного засобу - автомобіля ВОЛЬВО НОМЕР_1 з напівпричепом держ. знак НОМЕР_2 , був викликаний для розгляду матеріалів за раніше складеним актом та розрахунком до нього від 03 листопада 2019 року відносно ОСОБА_2 , який було перенесено на 27 грудня 2019 року. По прибутті в призначений час 27 грудня 2019 року до Управління «Укртрансбезпеки» в Одеській області в приймальні керівника Управління Мелешко М.О. було повідомлено, що виконуючий обов`язки начальника Управління знаходиться у відпустці та ніхто його обов`язки на той день не виконує. 09 січня 2020 року представником ОСОБА_1 в Управлінні «Укртрансбезпеки» в Одеській області було отримано відповідь на клопотання від 27.12.2019р. про закриття справи та постанову про накладений адміністративно-господарський штраф. Позивач зазначив, що він, не будучи присутнім на розгляді матеріалів з вини керівництва Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, не зміг повідомити інформацію про те, що акт від 03.11.2019р. № 193716 та розрахунок до нього без дати та підпису складено саме відносно ОСОБА_2 , а його прізвище там ніяким чином не фігурує. Позивач вказав, що зі змісту чеку зважування від 03.11.2019р., вищевказаних актів, довідки та розрахунку неможливо встановити будь яких характеристик зважувального обладнання, яке було використано при проведенні габаритно-вагового контролю, який відсоток похибки таких ваг та як вбачається з довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акту про перевищення, зважування відбувалося окремо по на півосям кожної осі і в подальшому ці дані складалися. В свою чергу, посилаючись на Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. №879 та Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого Наказ Міністерства інфраструктури України 28.07.2016 № 255 позивач вказав, що оскільки у розрахунку без номера плати за проїзд до акту від 03.11.2019р. зазначено, що одна вісь є строєна, визначення загальної маси автомобіля та навантаження на строєну вісь шляхом сумування осьових навантажень на кожну вісь є неправомірним, так як при такій конструкції для визначення навантаження на строєну вісь, такі три осі повинні зважуватись разом. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи, відзив на позовну заяву до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

03.11.2019р. о 01:50год. проведено перевірку транспортного засобу ВОЛЬВО АВ2191ВК, водієм якого був ОСОБА_3 та під час перевірки виявлено перевезення вантажу з перевищенням встановлених вагових норм без відповідного дозволу, маса транспортного засобу 43,6т., про що свідчить акт Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №193716 від 03.11.2019р. (а.с.17).

Згідно розрахунку №193716 плати за проїзд великовагових та(або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №193716 від 03.11.2019р. ОСОБА_2 визначено платником плати за проїзд у розмір 802,56євро(а.с.16).

Постановою Управління Укртрансбезпеки в Одеській області №184049 від 27.12.2019р. за допущення порушення на підставі акту від 03.11.2019р. №193716, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз. 15 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» стягнуто з ОСОБА_1 адміністративно господарський штраф у розмірі 17 000,00грн. (а.с.18).

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015р., Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п.8 вказаного Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. №879, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до пунктів 12, 13 зазначеного Порядку №879 визначено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з п. 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень. Перевізник має право на відшкодування вантажовідправником чи замовником коштів, внесених у рахунок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу. Погодження маршруту видається після внесення в установленому розмірі плати за проїзд. У разі прийняття рішення про відмову перевізника від проїзду за погодженим маршрутом внесена плата за проїзд не повертається.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року за № 30).

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Пунктом 21 Порядку №879 передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту. Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.

Пунктом 9 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування Наказ Міністерства

інфраструктури України 28.07.2016 № 255 встановлено, що вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Під час з`ясування офіційних обставин справи до суду не надано відповідні документи, зокрема чеки зважування, що дають можливість ідентифікувати зважувальний засіб (ваги), на якому проводилося зважування спірного транспортного засобу, що позбавляє можливості встановити чи проводилася метрологічна атестація такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Також, відповідачем не обґрунтовано підстави застосування саме до ОСОБА_1 адміністративно - господарського штрафу, на підставі акту №193716 від 03.11.2019р. складеного відносно водія ОСОБА_3 та розрахунку плати за проїзд №193716 складеного відносно власника транспортного засобу ВОЛЬВО НОМЕР_3 ВК ОСОБА_2 .

Крім того, як вбачається з наданих до суду 3 чеків контрольного зважування на вагах «УКРТРАНСБЕЗПЕКИ» від 04.11.2019р. о 15:14 год., о 15:23 та о 16:30 в режимі «динамічний» вага автомобіля VOLVO з номером НОМЕР_1 склала відповідно 37548 кг., 42540,00кг., 38450,00 кг. (а.с.24).

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки в Одеській області №184049 від 27.12.2019р. про застосування адміністративно господарського штрафу в сумі 17000,00грн.

Решта доводів учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обовязку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно;розсудливо;з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Частинами1, 3 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80грн., про що свідчить квитанція №13160 від 28.04.2020р.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд вважає за можливе стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 840,40 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області №184049 від 27.12.2019р. про застосування адміністративно господарського штрафу в сумі 17000,00грн.

Стягнути з Управління Укртрансбезпеки в Одеській області (вул. Успенська 4, м.Одеса ) на користь ОСОБА_1 (код ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.