Справа № 420/1416/20
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1416/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АНВІТРЕЙД» до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу про визнання протиправним та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АНВІТРЕЙД» до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу в якому позивач просить:

визнати протиправною та скасувати Постанову Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу про накладення штрафу від 31.01.2020 року №01.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Висновки щодо порушення були встановленні Державною екологічною інспекцією Кримсько-Чорноморського округу на підставі лише одного документа, який зазначено в Акті перевірки характеристик продукції від 27.12.2019 року № 07-11/19 та Протоколі №06 від 27.12.2019 «про виявлені правопорушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», а саме, CERTIFICATE of QUALITY №96129 від 17.10.2019, виданого STAR Rafineri A.S. Quality Control Laboratory (Туреччина). Тобто, документ виданий відповідним органом контролю якості Турецької Республіки згідно міжнародних стандартів ISO.

Відповідно до п. 7 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції», під час невиїзної перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація:

декларація про відповідність;

супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією);

загальний опис продукції та схема (креслення) конструкції виробу, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом;

документи щодо системи якості чи системи управління якістю;

висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції;

документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо);

документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання;

повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, органами доходів і зборів, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції";

інші документи та матеріали, звернення, одержані органами ринкового нагляду відповідно до положень цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Всупереч зазначеній нормі Закону України, Державною екологічною інспекцією Кримсько-Чорноморського округу не взято до уваги документи, які були надані ТОВ «АНВІТРЕЙД» листом від 11.12.2019 року, для проведення позапланової невиїзної перевірки та відповідно не відображені в Акті перевірки.

Посилання Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу на порушення норм «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» є безпідставним:

CERTIFICATE of QUALITY №96129 від 17.10.2019, виданий STAR Rafineri A.S. Quality Control Laboratory (Туреччина), є документом відповідності якості дизельного палива ULSD 10 PPM згідно Міжнародної організації зі стандартизації ISO. Зазначений документ виданий при виробництві дизельного палива відповідним органом сертифікації Турецької Республіки. Тобто, форма цього документа при його видачі не підлягає і не передбачає відповідної стандартизації і уніфікації згідно законодавства України. В свою чергу при введені в обіг дизельного палива ULSD 10 PPM на території України, згідно з Законом України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15.01.2015 року №124-VІІІ, воно підлягає відповідній сертифікації, в результаті якої видається Сертифікат відповідності Державним стандартам України та зазначається відповідний стандарт дизельного палива ДП-Л-СВРО5-В0 згідно «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив».

В Декларації від 29.10.2019 №UA.TR.037.D.00262-19 про відповідність Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив та в Сертифікаті відповідності від 29.10.2019 №UA.TR.037.D.00330-19 безпосередньо вказано, що дизельне паливо ULSD 10 PPM відповідає ДСТУ 7688:2015 і «Технічному регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» та визначено згідно національних стандартів як дизельне паливо ДП-Л-ЄВР05-В0. Крім того, в даних документах вказана дата виготовлення дизельного палива -жовтень 2019 року та нанесений національний знак відповідності технічним регламентом УКРСЕПРО.

Для підтвердження зазначеної інформації та врахування в Акті перевірки характеристик продукції від 27.12.2019 року № 07-11/19, Позивачем повторно до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу було надано листом від 09.01.2020 року копії документів та Заперечення до Акту перевірки характеристик продукції від 27.12.2019 року № 07-11/19. Зазначені заперечення не було прийнято відповідачем під час розгляду справи.

Державною екологічною інспекцією Кримсько-Чорноморського округу направлено Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 09.01.2020 року. Відповідно до ст. 28-32 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції» та ст.12 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», було здійснено обмежувальний (корегувальний) захід, а саме: приведення продукції у відповідність до встановлених вимог та усунення формальної невідповідності. Термін виконання Рішення встановлено до 09.04.2020 року.

Всупереч пункту 2 частини другої ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції» відповідачем складено Постанову від 31.01.2020 року № 01 про накладення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Згідно з Рішенням про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 09.01.2020 року, відповідачем передбачені обмежувальні (корегувальні) заходи у вигляді приведення продукції у відповідність до встановлених вимог та усунення Формальної невідповідності, що передбачено ст. 28 та ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції».

Згідно з пунктом 2 частини 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції», до суб`єктів господарювання застосовуються штрафні санкції у разі невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених у статті 29 цього Закону, - у розмірі від тисячі п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі від трьохсот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

Тобто за умови застосування обмежувальних (корегувальних) заходів, відповідач мав право застосувати штраф до позивача виключно у разі невиконання у передбачений строк, або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Всупереч вищезазначеному відповідач, не дотримуючись строків на усунення Позивачем порушень, які були ним встановлені в Рішенні про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, а саме, у строк до 09.04.2020 року, виніс Постанову про накладення штрафу.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 21.02.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, судове засіданні призначено на 23.03.2020 року.

Відповідно ст.162 КАС України відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження по справі отримано представником відповідача Державної екологічної інспекції Кримсько Чорноморського округу 02.03.2020 року, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення № 65 0.

18.03.2020 року за вх. № 12516/20 представником Державної екологічної інспекції Кримсько Чорноморського округу надано відзив на адміністративний позов.

Відзив обґрунтовано наступним.

По перше: у сертифікаті відповідності №UA.TR.037.00330-19 (надалі - Сертифікат відповідності), на який посилається позивач у своєму позові вказаний паспорт якості №96129 від 17.10.2019 року.

Іншого документа про якість (паспорта якості) палива, який згідно п.8 "Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив", затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927 (надалі - Технічний регламент) повинна мати кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, надано не було.

В паспорті якості №96129 від 17.10.2019 року не дотримано наступні вимоги п.9, п.10 Технічного регламенту:

Невірно вказано позначення палива ДП-Л-ЄВРО5-В0;

Не вказана дата виготовлення палива;

Відсутні дані про вид та кількість добавок (присадок).

Що стосується позначення палива. Технічним регламентом (пункт 3) визначені значення наступних термінів:

позначення палива - назва та марка нафтопродукту, що містить екологічний клас та символ вмісту біокомпонентів;

документ про якість (паспорт якості) палива - документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості нафтопродуктів, отримані в результаті лабораторних випробувань, а також інформацію про їх відповідність вимогам нормативних документів.

Позначення палива, що наведено в документі про якість (паспорті якості) палива №96129 від 17.10.2019 - «ULTRA LOW SULPHUR DIESEL» 10 PPM не дає змогу ідентифікувати нафтопродукт. Пунктом 2 Додатку 1 до Технічного регламенту визначені вимоги, щодо позначення дизельного палива, що включає групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс:

перша група - літери ДП, позначення дизельного палива для автомобільних дизельних двигунів;

друга група - літерне позначення кліматичного періоду: Л (літнє), З (зимове), Арк (арктичне);

третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5;

четверта група - символ визначення вмісту метилових/етилових естерів жирних кислот: ВО (за їх відсутності), В5, В7.

Зазначаємо, що процедура оцінки відповідності регулюється Законом України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» (Документ 124-VIII), Постановою КМУ №95 від 13.01.2016 року «Про затвердження модулів оцінки відповідності, які використовуються для розроблення процедур оцінки відповідності, та правил використання модулів оцінки відповідності», Постановою КМУ від 01.08.2013 №927 "Про затвердження Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив", та передбачає розробку технічної документації виробником, або уповноваженим представником.

По друге: Рішенням Державного підприємства «Рівенський науково- виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» № 561-Н/д від 29.10.2019 року, на підставі протоколу випробувань №1487/19КР від 29.10.2019р. видано Сертифікат відповідності №UА.ТR.037.00330-19 (надалі - Сертифікат відповідності), термін дії з 29.10.2019р. до 01.10.2020р. Вказаний сертифікат підтверджує відповідність палива дизельного ULSD10 РРМ вимогам Додатку 3 Технічного регламенту та ДСТУ 7688:2015 (п.п.4.2, таблиця 1 за показниками: 1,4,5,6,13,15,16,17) - виключно за фізико-хімічними показниками як паливо дизельне ДП-Л-ЄВРО5-В0.

По третє: в ході перевірки розглянуто Декларацію про відповідність № UА.ТR. 037.0.00262-19 від 29.10.2019 р.

Згідно ч.7 ст. 28 Закону України Про технічні регламенти та оцінку відповідності (Документ 124-VIII) виробник шляхом складання декларації про відповідність бере на себе відповідальність за відповідність продукції вимогам, установленим у відповідних технічних регламентах.

Вказана Декларація про відповідність визначає відповідальність виробника або уповноваженого представника за відповідність палива дизельного ULSD 10 РРМ вимогам Додатку 3 Технічного регламенту та ДСТУ 7688:2015 (п.п.4.2, таблиця 1 за показниками: 1,4,5,6,13,15,16,17).

В четверте: що стосується нанесення національного знака відповідності. Згідно 4.1 ст. 29 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», у випадках, визначених у технічних регламентах, на продукцію та/або на інші об`єкти, що зазначені в таких технічних регламентах (табличку з технічними даними, пакування, супровідні документи тощо), повинен наноситися знак відповідності технічним регламентам. Нанесенням знака відповідності технічним регламентам на продукцію вважається також нанесення цього знака на будь-який інший, ніж сама продукція, об`єкт згідно з правилами та умовами нанесення зазначеного знака.

09.01.2020 року відповідачем прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №0001, яким вирішено застосувати до позивача обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами та усунення формальної невідповідності вимогам Технічного регламенту. Вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання відповідної продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству. Термін виконання 09 квітня 2020 року.

Вищевказане рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів Товариством з обмеженою відповідальністю було виконано. На підтвердження виконання цього рішення до Інспекції надано повідомлення про виконання рішення та паспорт якості №05398901/20-0001/29 від 16 січня 2020р.

У позові вказано, що за умови застосування обмежувальних (корегувальних) заходів, Відповідач мав право застосувати штраф на Позивача виключно у разі невиконання у передбачений строк або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

В свою чергу, Державна екологічна інспекція Кримсько-Чорноморського округу не виносила Постанову про накладення штрафу на позивача за вищевикладеними обставинами. Така Постанова також і не надана до позовної заяви.

Дивлячись на вищевикладене вважаємо, що Державна екологічна інспекція Кримсько-Чорноморського округу, як суб`єкт владних повноважень діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим вважаємо позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АНВІТРЕЙД» є необгрунтованими та не підтверджені.

Ухвалою суду від 16.03.2020 року зупинено провадження по справі - до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

01.06.2020 року за вхід. № 20787/20 представником ТОВ «АНВІТРЕЙД» подані заперечення на відзив.

04.05.2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №343, якою затверджено Зміни, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України, зокрема, Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 291, від 29 квітня 2020 р. № 313 та від 4 травня 2020 р. №332.

Постанова КМУ №343 набрала чинності з 11.05.2020 року.

Пом`якшення, які визначені вказаною Постановою з 11 травня, будуть впроваджуватися на умовах адаптивного карантину

Ухвалою від 04.06.2020 року занесеною до протоколу судового засідання провадження по справі поновлено.

В судове засідання призначене на 15.06.2020 р. сторони не з`явились.

До суду надійшла заява представника позивача за вхід. № 23006/20 про продовження розгляду в порядку письмового провадження за його відсутності.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

На підставі наказу № 440 від 11.12.2019 р. та направлення від 11.12.2019 р. №000196 відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 11 Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 № 2735-VI (далі - Закон № 2735-VI) проведено перевірку характеристик продукції у присутності керівника суб`єкта господарювання.

Предмет перевірки: дизельне паливо ULSD 10PPM, виробник: STAR RAFINERI A.S. (Туреччина).

За наслідками проведеної перевірки характеристик продукції виявлені порушення:

- в документі про якість № 96129 від 17.10.2019 р. на паливо дизельне ULSD 10PPM, виробник: STAR RAFINERI A.S. (Туреччина) невірно вказано позначення палива ДП-Л-ЄВРО5-В0;

- в документі про якість № 96129 від 17.10.2019 р. на паливо дизельне ULSD 10PPM, виробник: STAR RAFINERI A.S. (Туреччина), не вказана дата виготовлення палива, відсутні дані про вид та кількість добавок (присадок);

- в документі про якість № 96129 від 17.10.2019 р. на паливо дизельне ULSD 10PPM, виробник: STAR RAFINERI A.S. (Туреччина), відсутній національний знак відповідності.

Результати вищевказаної перевірки оформлені актом від 27.12.2019 року №07-11/19.

27.12.2019 складено Протокол від №06 про виявлені порушення вимог статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

09.01.2020 року прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №0001.

Вказаним рішенням зобов`язано: привести документ про якість палива дизельне ULSD 10PPM, виробник: STAR RAFINERI A.S. (Туреччина) у відповідність з вимогами «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 № 927, а саме: з зазначенням (відображенням) у паспорті:

позначення палива згідно з Додатком 1 до «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив»;

дати виготовлення палива;

даних про вид та кількість добавок (присадок);

національного знаку відповідності.

31.01.2020 року за результатами розгляду протоколу №06 від 27.12.2019 р. про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» винесено постанову №01 про накладення штрафу, якою на ТОВ «АНВІТРЕЙД» накладено штрафні санкції у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000,00 грн.

04.03.2020 р. прийнято рішення №0007 про скасування рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 09.01.2020 № 0001 у зв`язку із його виконанням повністю і результативно.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Стаття 19 Конституції України в першому реченні закріплює автономію особистості в її різноманітній життєдіяльності, а у другому реченні містить її королларій, передбачаючи, що держава не може виходити за межі повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття».

Суд перевіряє дії відповідача на відповідність вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Юридичний спір в даній справі виник у зв`язку з винесенням відповідачем постанови про накладення штрафу за введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" від 02.12.2010 №2735-VI державний контроль продукції - діяльність органів доходів і зборів із забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України для вільного обігу, встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз від такої продукції суспільним інтересам (далі - контроль продукції).

Орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону.

У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" повноваження також через свої територіальні органи, термін "орган ринкового нагляду" позначає також його територіальні органи.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №2735-VI ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року №1069 затверджено "Перелік видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд", зокрема Держекоінспекція відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року №927 "Про затвердження Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив" здійснює державний ринковий нагляд за автомобільними бензинами, дизельним, судновим та котельним паливом.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» державний ринковий нагляд за додержанням виробниками та розповсюджувачами продукції загальної вимоги щодо безпечності продукції забезпечується шляхом здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції при її ввезенні на митну територію України.

Організація та порядок здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції під час її ввезення на митну територію України визначаються Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Митним кодексом України.

Положеннями статті 12 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» визначено, що, якщо орган державного ринкового нагляду встановив, що продукція може становити ризики за певних умов, він невідкладно приймає рішення про попередження виробником та/або розповсюджувачем споживачів (користувачів) про такі ризики або рішення про вжиття заходів щодо приведення продукції у відповідність із вимогами щодо забезпечення безпечності продукції перед введенням її в обіг на ринку України.

Якщо орган державного ринкового нагляду встановив, що продукція може становити ризики для певних категорій споживачів (користувачів), він невідкладно приймає рішення про попередження виробником та/або розповсюджувачем відповідних споживачів (користувачів) про такі ризики.

Якщо орган державного ринкового нагляду встановив, що продукція за обґрунтованих припущень може бути небезпечною, він невідкладно приймає рішення про тимчасову заборону введення в обіг такої продукції на ринку, в тому числі постачання цієї продукції, пропонування її для постачання або її демонстрації, на строк, необхідний для проведення відповідної експертизи (випробування).

Якщо орган державного ринкового нагляду встановив, що продукція є небезпечною, він невідкладно: 1) забороняє введення в обіг такої продукції на ринку та вживає заходів щодо забезпечення такої заборони; 2) вживає заходів щодо негайного вилучення її з обігу і попередження споживачів (користувачів) про ризики, які становить ця продукція; 3) спільно з виробниками та розповсюджувачами такої продукції, яка вже була надана на ринку України споживачам (користувачам), вживає заходів щодо відкликання її з обігу та знищення. Відкликання продукції застосовується як винятковий захід, якщо вжиті виробником або розповсюджувачем заходи є недостатніми для запобігання чи уникнення відповідних ризиків, які становить продукція.

Обмежувальні (коригувальні) заходи із забезпечення безпечності продукції, визначені частинами першою - четвертою цієї статті, вживаються органами державного ринкового нагляду пропорційно до рівня загрози відповідної продукції суспільним інтересам. Органи державного ринкового нагляду вживають заходів щодо налагодження співпраці з виробниками та розповсюджувачами з метою запобігання чи зменшення ризиків, які становить продукція, що пропонується ними на ринку.

Порядок вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів із забезпечення безпечності продукції визначається Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

Відповідно до статті 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» заходами ринкового нагляду є:

1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування);

2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції;

3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;

4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

У випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", заходи ринкового нагляду вживаються щодо продукції, яка: 1) надається на ринку, в тому числі щодо одиниць чи партій введеної в обіг продукції, що зберігаються на складах виробників (імпортерів); 2) представлена за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб; 3) перебуває під митним контролем у разі призупинення її митного оформлення за результатами контролю продукції.

Щодо продукції, яка перебуває у споживачів (користувачів), у випадках, визначених цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", застосовуються такі заходи ринкового нагляду: 1) обмеження надання продукції на ринку, передбачені пунктом 1 частини першої статті 30 цього Закону; 2) відкликання продукції.

Згідно частинами 1 - 6, 8 - 13, 17 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір та експертиза (випробування) зразків продукції.

При проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції.

Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки.

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно.

Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки.

У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду на підставі наданих суб`єктом господарювання документів, що дають змогу відстежити походження такої продукції та її подальший обіг (зокрема договори, товарно-супровідна документація), визначає особу, яка поставила відповідному суб`єкту господарювання цю продукцію, та всіх осіб, яким цей суб`єкт господарювання поставив зазначену продукцію.

У разі якщо суб`єктом господарювання надано висновки експертизи, протоколи випробувань продукції, сертифікати відповідності або інші документи про відповідність, видані за результатами добровільної оцінки відповідності акредитованими органами з оцінки відповідності, органи ринкового нагляду належним чином ураховують ці документи при проведенні перевірок характеристик продукції.

За результатами перевірки характеристик продукції посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, складає акт відповідно до вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

З аналізу наведених норм вбачається про наявність у відповідача права на проведення планової перевірки позивача та, у випадку встановлення порушень, на вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, зокрема, обмеження надання продукції на ринку.

Положеннями статті 24 вказаного Закону встановлено особливості проведення перевірок характеристик продукції у її розповсюджувачів. Так, органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів, зокрема, планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду.

Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом "а" пункту 2 частини першої цієї статті: 1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є: наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам; наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам; наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією; 2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені: обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції; відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).

Згідно частини першої та четвертої статті 28 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» якщо орган ринкового нагляду встановив, що продукція становить серйозний ризик, він невідкладно вимагає відповідно до методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженої Кабінетом Міністрів України, від відповідного суб`єкта господарювання вилучити таку продукцію з обігу та/або відкликати її чи забороняє надання такої продукції на ринку.

Технічним регламентом на певний вид продукції може бути встановлено особливості застосування обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених цією статтею.

Статтею 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначено обмежувальні (корегувальні) заходи щодо продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, у тому числі в разі формальної невідповідності, зокрема, у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

У разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам та одночасно становить серйозний ризик, орган ринкового нагляду вживає обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених частиною першою статті 28 цього Закону.

Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.

Технічним регламентом на певний вид продукції може бути встановлено особливості застосування обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених цією статтею.

Згідно статті 30 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом, зокрема, усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону).

Відповідно до пунктів 8-10 Технічного регламенту кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.

Документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку палива; товарний знак підприємства - виробника, його назву та адресу; назву та адресу постачальника (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою.

Вимоги щодо позначення дизельного палива наведені у додатку 3 до цього Технічного регламенту.

Відповідно до додатку 1, 3 «Вимоги щодо позначення дизельного палива» позначення дизельного палива включає такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс: перша група - літери ДП, позначення дизельного палива для автомобільних дизельних двигунів; друга група - літерне позначення кліматичного періоду: Л (літнє), З (зимове), Арк (арктичне); третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5; четверта група - символ визначення вмісту метилових/етилових естерів жирних кислот: В0 (за їх відсутності), В5, В7.

Позначення палива може включати торгову марку (товарний знак) виробника.

Відповідно до п.19, 20 Технічного регламенту за результатами проведення оцінки відповідності виробник або уповноважений представник складає декларацію про відповідність за формою згідно з додатком 6 до цього Технічного регламенту.

Перед введенням в обіг палив на документ про якість (паспорт якості) палива виробником повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність.

Зображення національного знака відповідності повинно відповідати його опису, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 р. № 1599 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 49, ст. 2188).

У разі проведення оцінки відповідності призначеним органом з оцінки відповідності до національного знака відповідності додається його ідентифікаційний код.

У разі зменшення або збільшення зображення національного знака відповідності повинні бути дотримані пропорції, встановлені в описі.

Нанесення будь-якого іншого маркування, здатного ввести в оману треті сторони щодо значення та форми національного знака відповідності, забороняється. Будь-яке інше маркування може бути нанесене за умови непогіршення видимості та розбірливості національного знака відповідності.

Тобто, положеннями Технічного регламенту встановлено вимоги до позначення автомобільного бензину і дизельного палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу та вимоги щодо наявності необхідних документів.

З акта перевірки вбачається, що під час її проведення виявлено, зокрема, наступні порушення:

в документі про якість № 96129 від 17.10.2019 р. на паливо дизельне ULSD 10PPM, виробник: STAR RAFINERI A.S. (Туреччина) невірно вказано позначення палива ДП-Л-ЄВРО5-В0;

в документі про якість № 96129 від 17.10.2019 р. на паливо дизельне ULSD 10PPM, виробник: STAR RAFINERI A.S. (Туреччина), не вказана дата виготовлення палива, відсутні дані про вид та кількість добавок (присадок);

в документі про якість № 96129 від 17.10.2019 р. на паливо дизельне ULSD 10PPM, виробник: STAR RAFINERI A.S. (Туреччина), відсутній національний знак відповідності.

Як вже зазначалося судом, Технічний регламент містить вимоги до кожної партії палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, зокрема, документ про якість (паспорт якості) палива, який повинен містити інформацію щодо назви, марки палива, відомості щодо декларації про відповідність. При цьому, прикладом позначення дизельного палива є «паливо дизельне ДП-Л-Євро5-В0».

Проте, зазначена торгова марка виробника у відповідності до вимог Технічного регламенту має бути відображена в документі про якість (паспорт якості) палива.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, як підтверджено матеріалами справи, паспорти якості та декларації про відповідність на дизельне пальне ДП-Л-Євро5-В0 зазначених відомостей щодо включення у назву палива торгової марки виробника не містять, як і відсутні докази на підтвердження наявності позначення палив в доступних місцях (на паливно-розподільчому обладнанні), з урахуванням чого суд дійшов висновку про наявність встановлених під час перевірки порушень.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду.

09.01.2020 року прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №0001, яким вирішено застосувати до позивача обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами та усунення формальної невідповідності вимогам Технічного регламенту. Вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання відповідної продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству. Термін виконання 09 квітня 2020 року.

Судом встановлено, що вищевказане рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів Товариством з обмеженою відповідальністю виконано, на підтвердження чого надано паспорт якості № 05398901/20-0001/29 від 16 січня 2020 р.

04.03.2020 року прийнято рішення №0007 про скасування рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 09.01.2020 № 0001 у зв`язку із його виконанням повністю і результативно.

Встановлене свідчить, що ТОВ «АНВІТРЕЙД» надав паспорт якості №05398901/20-0001/29 від 16 січня 2020 р., отже, привів документ про якість палива дизельне ULSD 10PPM, виробник: STAR RAFINERI A.S. (Туреччина) у відповідність з вимогами «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 № 927.

Щодо твердження позивача про надання всіх документів під час перевірки та не врахування їх відповідачем.

В адміністративному позові позивачем зазначається про не врахування відповідачем документів, які були надані ТОВ «АНВІТРЕЙД» листом від 11.12.2019 року, для проведення позапланової невиїзної перевірки, а саме:

Декларація від 29.10.2019 №UA.TR.037.D.00262-19 про відповідність Технічного

регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних

палив, зареєстрована в ДП «РІВНЕСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ» Мінекономрозвитку

України;

Сертифікат відповідності від 29.10.2019 №UA.TR.037.D.00330-19 зареєстрований в

ДП «РІВНЕСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ» Мінекономрозвитку України;

Акт від 29.10.2019 № 29/10 відбирання проб нафти та нафтопродуктів ф. №2-НК,

згідно «Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і

організаціях України», затвердженої Міністерством палива та енергетики України від

04.06.2007 №271/121;

Рішення від 29.10.2019 № 561-Н/д Органу з оцінки відповідності ДП «РІВНЕСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ» Мінекономрозвитку України;

Акт відбирання зразка від 29.10.2019 № 561-Н/д Органу з оцінки відповідності ДП

«РІВНЕСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ» Мінекономрозвитку України.

В матеріалах справи відсутній лист від 11.12.019 р. на який посилається позивач, також відсутні інші докази, які вказують на направлення вказаного листа із додатками.

Тоді як Акт перевірки містить дослідження документу про якість № 96129 від 17.10.2019 р. на паливо дизельне ULSD 10PPM, виробник: STAR RAFINERI A.S. (Туреччина).

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не доведено направлення (вручення) відповідачу листа від 11.12.2019 року.

При цьому, матеріали справи містять докази на виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №0001 за наслідками яких був отриманий паспорт якості № 05398901/20-0001/29 від 16.01.2020 р.

Щодо твердження позивача про можливість застосування адміністративно- господарських санкції у вигляді штрафу виключно у разі невиконання у передбачений строк, або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Постановою про накладення штрафу від 31.01.2020 року до ТОВ «АНВІТРЕЙД» застосовано відповідальність згідно із п. 2 ч.2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції»:

за введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону), - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом періоду від одного року до трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тоді як позивач, помилково вказує на застосування п. 2 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції»:

до суб`єктів господарювання застосовуються штрафні санкції у разі невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених у статті 29 цього Закону, - у розмірі від тисячі п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі від трьохсот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

Вказаний припис ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції» не застосовувався до спірних правовідносин, що підтверджується Актом перевірки характеристик продукції № 07-11/19 від 27.12.2019 р., постановою про накладення штрафу від 31.01.2020 року.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 132, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «АНВІТРЕЙД» до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу про визнання протиправним та скасування постанови про накладення штрафу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АНВІТРЕЙД» - адреса: 01021, м.Київ, вул. Грушевського, 9-б, , телефон:

Державна екологічна інспекція Кримсько Чорноморського округу - адреса: 65058, м. Одеса, пр-т. Шевченка, 12, , факс: 716-98-24

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.