Справа № 540/364/20
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/364/20
Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року (суддя Бездрабко О.І., м. Херсон, повний текст рішення складений 16 березня 2020 року) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області (далі ГУПФ України у Херсонській області), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ України в Херсонській області від 14.01.2019 р. №1 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу»;

- зобов`язати ГУПФ в Херсонській області зарахувати періоди проходження позивачем строкової військової служби з 03.05.1982 р. по 15.11.1983 р. та роботи на посадах: головного агронома Іванівського районного агропромислового об`єднання з 16.01.1986 р. по 19.01.1987 р., інструктора організаційного відділу в Іванівському райкомі партії з 20.01.1987 р. по 24.10.1990 р., завідувача організаційним відділом виконавчого апарату Іванівської районної ради з 28.04.2005 р. по 15.09.2010 р. до стажу роботи на державній службі та перевести на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» як особу, яка має більше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, з дня подання заяви 13.01.2020 року.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 був задоволений частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФ України в Херсонській області від 14.01.2020 р. №1 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу». Зобов`язано ГУПФ України в Херсонській зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_2 В.Д ОСОБА_3 періоди: проходження строкової військової служби з 03.05.1982 р. по 15.11.1983 р.; роботи на посадах: головного агронома Іванівського районного агропромислового об`єднання з 16.01.1986 р. по 19.01.1987 р., інструктора організаційного відділу в Іванівському райкомі партії з 20.01.1987 р. по 24.10.1990 р., завідувача організаційно-загального відділу виконавчого апарату Іванівської районної ради з 28.04.2005 р. по 15.09.2010 р. Зобов`язаноГУПФ України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.01.2020 р. про переведення з пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням ГУПФ України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що неможливо зарахувати до стажу державної служби період роботи на посаді завідувача організаційно-загального відділу виконавчого апарату Іванівської районної ради з 28.04.2005 р. по 15.09.2010 р., оскільки відповідно до пп. 3 ст. 3 дія Закону №889-VII не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування. Також, на думку апелянта, відповідальні посади в партіях не належать до категорії посад державних службовців, відповідно період роботи за записами трудової книжки з 20.01.1987 р. по 10.10.1991 р. в Іванівському райкомі Компартії України до 20-річного стажу державної служби не зараховується. Апелянт вважає, що приймаючи оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Херсонській області діяло на підставі, в межах повноважень способом, передбаченим законодавством України.

Позивач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Каховському об`єднаному управління ПФУ та з 04.12.2017 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

13.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо переходу на інший вид пенсії по Закону України «Про державну службу». До заяви додано: копію паспорта, копію трудової книжки, довідку про заробітну плату (спецпенсії).

14.01.2020 року Відділом з питань перерахунків пенсій № 5 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення №1, яким позивачу відмовлено в переході на пенсію за віком з 13.01.2020 р. згідно Закону України «Про державну службу» за відсутністю спеціального стажу станом на 01.05.2016 року.

Відповідачем до стажу державної служби позивача зараховано періоди роботи: з 17.10.1991 р. по 31.10.1995 р. - директор Херсонського центру зайнятості; з 01.11.1995 р. по 12.04.2005 р. - заступник голови, керівник апарату, заступник голови-керівник апарату Іванівської районної державної адміністрації.

Не погоджуючись з неврахуванням до стажу державної служби періоду військової служби з 03.05.1982 р. по 15.11.1983 р. та роботи з 16.01.1986 р. по 19.01.1987 р., з 20.01.1987 р. по 24.10.1990 р., з 28.04.2005 р. по 15.09.2010 р., позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що дії та рішення відповідача щодо неврахування спірних періодів до стажу державної служби позивача є протиправними.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види, призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

За змістом ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, оплати праці державних службовців встановлені Законом України «Про державну службу».

01.05.2016 р. набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VІІІ (далі - Закон № 889), пп. 1 пп. 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» 16.12.1993 р. №3723-ХІІ (далі - Закон №3723) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 років, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз змісту вказаного дозволяє зробити висновок про те, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом №889 займали посади державної служби та мали не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом №889 мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон №1058).

За приписами абз. 3 частини першої статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року.

Мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум (абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону №1058).

Отже, до 01.05.2016 р. (дата набрання чинності Законом №889) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016 р. відповідно до ст.90 Закону №889 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону Про державну службу №3723.

Згідно п.10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889 передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, розділом XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889 передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Разом з тим, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону №3723 передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723 після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723 і пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 889, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом №889) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723 лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723 вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування вищезазначених норм права висловлена у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 р. у справі №569/350/17, від 03.07.2018 р. у справі №586/965/16-а та від 10.07.2018 р. у справі №591/6970/16-а та від 04.04.2018 р. у зразковій справі №822/524/18.

Так, з рішення відповідача №1 від 14.01.2020 року вбачається, що відмовляючи в переході на інший вид пенсії єдиною підставою відмови у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» є недостатність в позивача стажу державної служби через не зарахування певних періодів роботи позивача до державної служби (а.с. 9).

Водночас, у трудовій книжці ОСОБА_1 від 16.01.1986 р. серії БТ НОМЕР_1 (а.с. 10-14) містяться наступні записи:

- №1 від 16.01.1986 р. - про прийняття на посаду головного агронома в агровідділ Іванівського районного агропромислового об`єднання відповідно до наказу від 15.01.1986 р. № 4;

- №2 від 20.01.1987 р. - про звільнення у зв`язку з переводом в Іванівський райком Компартії України відповідно до наказу від 20.01.1987 р. № 1-к;

- №3 від 20.01.1987 р. - про утвердження інструктором оргвідділу райкома партії відповідно до рішення бюро РК КП України від 27.01.1987 р. протокол № 17;

- №4 від 23.11.1988 р. - про утвердження заступником завідуючого організаційним відділом райкома партії у зв`язку з реорганізацією апарату райкома партії відповідно до рішення бюро РК КП України від 23.11.1988 р. протокол №1;

- №5 від 02.01.1991 р. - про утвердження на посаду консультанта Іванівського РК компартії України відповідно до рішення бюро компартії України від 22.01.1991 р. №4;

- №16 від 28.04.2005 р. - про призначення на посаду завідувача організаційно-загального відділу виконавчого апарату районної ради, як такого, що прийшов за конкурсом відповідно до розпорядження від 28.04.2005 р. №22-о/с (протокол конкурсної комісії від 27.04.2005 р. №9);

- №19 від 15.09.2010 р. - про звільнення з посади начальника організаційно-загального відділу виконавчого апарату районної ради відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін відповідно до розпорядження від 15.09.2010 р. №41-о/с.

Окрім того, у матеріалах справи наявна копія військового квитка від 27.01.1986 р. серії ВЦ №229608, згідно з яким у період з 03.05.1982 р. по 15.11.1983 р. ОСОБА_1 проходив службу у Збройних Силах СРСР (а.с. 17-18).

Стаж державної служби обчислюється відповідно до ст. 46 Закону №889 та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 р. №229 (далі - Порядок № 229).

Пунктом 6 Порядку №229 передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону.

Пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889 регламентовано, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, стаж державної служби за періоди роботи (служби, навчання) до набрання чинності Законом №889 обчислюється відповідно до законодавства, яке діяло до 01.05.2016 р. та на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені.

Стаж державної служби до набрання чинності Законом обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 р. №283 (далі - Порядок № 283), додатку до нього та інших нормативно-правових актів.

Стосовно зарахування до стажу державної служби проходження військової служби у період з 03.05.1982 р. по 15.11.1983 р. колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3 Порядку №283 передбачено, що до стажу державної служби включається також, зокрема, час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

За змістом п. 4 Порядку визначено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Відповідно до військового квитка серії ВЦ № 229608 від 27.01.1986 р. у період з 03.05.1982 р. по 15.11.1983 р. позивач проходив строкову військову службу в Збройних Силах СРСР.

За змістом ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 6 Закону №2232 визначено види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що проходження позивачем строкової військової служби у період з 03.05.1982 р. по 15.11.1983 р. в Збройних Силах СРСР підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Верховного Суду від 03.07.2018 року у справі №569/350/17.

Що стосується частини позовних вимог про зарахування до стажу державної служби періоду роботи з 16.01.1986 р. по 19.01.1987 р. на посаді головного агронома Іванівського районного агропромислового об`єднання, то суд першої інстанції правильно виходив з того, що Абзацом 4 пункту 2 Порядку №283 передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Згідно з додатком до Порядку №283 до переліку державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, віднесено, зокрема: виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи; місцеві органи державного управління міністерств і відомств УРСР та інших республік, а також СРСР.

Позивачем надано до суду довідку Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області від 20.01.2020 р. №01-11/32 (а.с. 21), згідно з якою: постановою ЦК КПРС та Ради Міністрів СРСР від 14.11.1985 р. №144 «Про подальше вдосконалення управління агропромисловим комплексом Української РСР» з 01.01.1986 р. управління сільського господарства Іванівського райвиконкому перейменовано в Іванівське районне агропромислове об`єднання; згідно розпорядження голови районної державної адміністрації з 31.12.1991 р. було ліквідовано Іванівське районне агропромислове об`єднання і утворено управлення сільського господарства і продовольства (від 31.12.1991 р. наказ №79-о.с).

За результатами реорганізацій правонаступником структури райдержадміністрації управління сільського господарства і продовольства (у 1998 році), управління агропромислового комплексу (у 2000 році), Іванівське управління сільського господарства і продовольства районної державної адміністрації (у 2005 році), управління агропромислового розвитку Іванівської районної державної адміністрації (у 2016 році), відділ агропромислового розвитку Іванівської районної державної адміністрації (у 2017 році), управління економічного, агропромислового розвитку та інфраструктури Іванівської районної державної адміністрації (у 2019 році) стало управління з питань оборонної роботи, цивільного захисту, надання адміністративних послуг та державної реєстрації Іванівської районної державної адміністрації.

Враховуючи зазначене, колегія суддів, як і суд першої інстанції, дійшла висновку, що Іванівське районне агропромислове об`єднання згідно з приписами додатку до Постанови №283 відноситься до місцевих органів державного управління міністерств і відомств УРСР та інших республік, а також СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.

Між тим, на час перебування ОСОБА_1 на посаді головного агронома Іванівського районного агропромислового об`єднання діяв Загальносоюзний класифікатор професій, посад та тарифних розрядів, затверджений Постановою Державного комітету СРСР по стандартам від 27.08.1986 р. №016, згідно якого посада «головний агроном» має код категорії « 1», що означає віднесення посади до керівних.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність усіх умови для зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 16.01.1986 р. по 19.01.1987 р. на посаді головного агронома Іванівського районного агропромислового об`єднання до стажу державної служби.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта про неможливість зарахування до стажу державної служби періоду роботи з 20.01.1987 р. по 24.10.1990 р. на посаді інструктора організаційного відділу Іванівського райкому Компартії України виходячи з наступного.

Так, згідно із п. 3 Порядку №283 до стажу державної служби включається також час роботи: в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 р. №1049, яким встановлено, що до стажу роботи, який надає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується: стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статтею 118 КЗпП України.

Так, Порядком №283 щодо зарахування до стажу державної служби періодів роботи в комсомольських органах передбачено зарахування до стажу державної служби періоду роботи в організаціях, визначених в абз. 4 п. 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 20.12.1993 р. №1049, у якому йдеться про стаж роботи в організаціях (крім роботи в кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених ст. 118 КЗпП України, а саме: партійних, профспілкових та комсомольських.

03.06.1994 р. Міністерством юстиції України надано роз`яснення №4-5-1156, згідно з яким до стажу державної служби зараховують період роботи в цих органах лише на виборних та відповідальних посадах до припинення дії ст. 6 Конституції УРСР і внесення змін до ст. 7 Конституції УРСР (до 24 жовтня 1990 року). Відповідальною вважається посада, прийняття на яку здійснювалось колегіальним органом (рішення, бюро, комітету, постановою конференції, зборів) партійних, профспілкових, комсомольських організацій.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що зарахуванню до стажу державного службовця підлягає стаж роботи в партійних організаціях, осіб які працювали на виборних та відповідальних посадах в органах до 24.10.1990 р.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 , рішенням бюро РК КП України від 27.01.1987 р. (протокол № 17) позивача утверджено інструктором оргвідділу райкома партії з 20.01.1987 р., а рішенням бюро РК КП України від 23.11.1988 р. (протокол № 1) - утверджено заступником завідуючого організаційним відділом райкома партії у зв`язку з реорганізацією апарату райкома партії (а.с. 10-11).

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що період роботи ОСОБА_1 з 20.01.1987 р. (дата утвердження на посаді) по 24.10.1990 р. (припинення дії ст. 6 Конституції УРСР і внесення змін до ст. 7 Конституції УРСР) на посаді інструктора організаційного відділу Іванівського райкому Компартії України підлягає зарахування до стажу державної служби.

Між тим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта, наведені як підставу не зарахування вказаного періоду до стажу державної служби, з приводу того, що Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. та актами Кабінету Міністрів України відповідальні посади партійних органів не було віднесено до відповідних посад державних службовців.

Адже згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що законодавством, яке діяло до 01.05.2016 р., передбачено зарахування стажу роботи в партійних організаціях до стажу державної служби особам, які працювали на виборних та відповідальних посадах в органах до 24.10.1990 р.

Таким чином, у позивача було гарантоване право на зарахування такого періоду до стажу державної служби до набрання 01.05.2016 р. чинності Законом №889.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем неправомірно не зараховано до стажу державної служби період роботи позивача з 20.01.1987 р. по 24.10.1990 р. в Іванівському райкомі Компартії.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо неможливості зарахування до стажу державної служби періоду роботи 28.04.2005 р. по 15.09.2010 р. на посаді завідувача організаційно-загальним відділом виконавчого апарату Іванівської районної ради.

За змістом п. 8 Прикінцевих положень Закону №889 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Пунктом 2 Порядку №283 (діяв до набрання чинності Законом №889) визначено, що робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування, зараховується до стажу державної служби.

Так, ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 р. №2493-ІІІ встановлює категорії посад в органах місцевого самоврядування, відповідно до яких: шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад, старост.

За таких обставин суд першої інстанції правильно вирішив, що посада завідувача організаційно-загальним відділом виконавчого апарату Іванівської районної ради, на якій перебував ОСОБА_1 в спірний період з 28.04.2005 р. по 15.09.2010 р. в органах місцевого самоврядування, відноситься до шостої категорії, а тому відповідачем незаконно не враховано у стаж роботи позивача на посадах державної служби.

Враховуючи викладеним апеляційний суд, як і суд першої інстанції, дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною відмови ГУ ПФУ в Херсонській області, якою не зараховано до стажу роботи на державній службі період роботи ОСОБА_1 з 03.05.1982 р. по 15.11.1983 р. (проходження військової служби), з 16.01.1986 р. по 19.01.1987 р. (робота на посаді головного агронома Іванівського районного агропромислового об`єднання), з 20.01.1987 р. по 24.10.1990 р. (робота на посаді інструктора організаційного відділу Іванівського райкому Компартії України), з 28.04.2005 р. по 15.09.2010 р. (робота на посаді завідувача організаційно-загальним відділом виконавчого апарату Іванівської районної ради), у зв`язку із чим відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16.12.1993 р. №3723-XII.

Відповідно до п. 10 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

За таких обставин, оскільки, за результатами розгляду справи судом встановлено порушення відповідачем прав ОСОБА_1 на зарахування до стажу державної служби періодів роботи з 03.05.1982 р. по 15.11.1983 р. (проходження військової служби), з 16.01.1986 р. по 19.01.1987 р., з 20.01.1987 р. по 24.10.1990 р., з 28.04.2005 р. по 15.09.2010 р., то ефективним способом відновлення порушеного права є зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області зарахувати до стажу роботи на державній службі вказані періоди, з чим також погоджується апеляційний суд.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання перевести позивача з 13.01.2020 р. на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Положеннями п. п. 4.1, 4.2, 4.3 Порядку 22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п. 4.7 Порядку 22-1).

Враховуючи зазначене, саме орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою, за наслідком чого приймає рішення (про призначення або про відмову у призначені пенсії).

Керуючись викладеним, колегія суддів на підставі ст. 245 КАС України вважає за необхідне зобов`язати відповідача розглянути відповідну заяву ОСОБА_1 з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Підсумовуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, оскаржуване рішення прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов