Справа № 340/1846/20
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/1846/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дії, а також зобов`язання вчинити певні дії, -

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, щодо не включення у мій суддівський стаж для виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: періоду проходження служби на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Знам`янського міськрайвиконкому з 13.09.1989 по 16.05.1991 (01 рік 08 міс.04 дні); періоду проходження служби на посаді старшого слідчого відділення відділу внутрішніх справ Знам`янського міськрайвиконкому з 16.05.1991 по 01.12.1993 (02 роки 06 міс.16 днів); періоду проходження служби на посаді слідчого в особливо важливих справах відділу по розслідуванню злочинів скоєних організованими групами СУ УМВС з 01.12.1993 по 08.02.1994 (00 років 02 міс.08 днів); періоду проходження служби на посаді старшого слідчого відділу внутрішніх справ міста Знам`янки та району з 08.02.1994 по 01.05.1994 (00 років 02 міс. 24 дні); періоду проходження служби па посаді заступника начальника відділу, начальника слідчого відділення Знам`янського МРВ УМВС в Кіровоградській області з 09.12.1996 по 02.08.1999 (02 роки 07 міс. 24 дні); періоду проходження строкової військової служби, що складає 01 рік 11 міс. 16 днів, і періоду проходження мною служби на посаді начальника відділення дізнання відділу внутрішніх справ м. Знам`янки та району з 01.05.1994 по 09.12.1996 (02 роки 07 міс.09 днів);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: період проходження ним служби на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Знам`янського міськрайвиконкому з 13.09.1989 по 16.05.1991 (01 рік 08 міс.04 дні); період проходження служби на посаді старшого слідчого слідчого відділення відділу внутрішніх справ Знам`янського міськрайвиконкому з 16.05.1991 по 01.12.1993 (02 роки 06 міс. 16 днів); період проходження служби на посаді слідчого в особливо важливих справах відділу по розслідуванню злочинів скоєних організованими групами СУ УМВС з 01.12.1993 по 08.02.1994 (00 років 02 міс.08 днів); період проходження служби на посаді старшого слідчого відділу внутрішніх справ міста Знам`янки та району з 08.02.1994 по 01.05.1994 (00 років 02 міс. 24 дні); період проходження служби на посаді заступника начальника відділу, начальника слідчого відділення Знам`янського МРВ УМВС в Кіровоградській області з 09.12.1996 по 02.08.1999 (02 роки 07 міс. 24 дні); період проходження строкової військової служби, що складає 01 рік 11 міс. 16 днів, та період проходження служби на посаді начальника відділення дізнання відділу внутрішніх справ м. Знам`янки та району з 01.05.1994 по 09.12.1996 (02 роки 07 міс.09 днів);

- здійснити перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 74 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з подальшим перерахуванням у випадку зміни заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді на якій я працював, та був звільненні у відставку, починаючі з дня звернення до пенсійного фонду, а саме з 21.05.2020 року та виплатити різницю між виплаченим щомісячним довічним грошовим утримання судді у розмірі 50% суддівської винагороди судді та перерахованим у розмірі 74% суддівської винагороди судді.

Також ОСОБА_1 просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення у спосіб зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області подати до Кіровоградського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду у цій справі протягом ЗО календарних днів з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що він звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 21.05.2020 року про призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці. ГУ ПФУ в Кіровоградській області призначена виплата щомісячного грошового утримання судді у сумі 112719,75 грн., що становить 50% від розміру суддівської винагороди яку була отримана ним на посаді судді. При цьому до суддівського стажу ГУ ПФУ зараховано лише стаж на посаді судді 20 років 06 місяців, не включивши до мого стажу період проходження строкової військової служби та час роботи в органах Міністерства внутрішніх справ посадах слідчих, що у перерахунку становить 32 роки 05 місяців 02 дні і дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 74% від заробітної плати діючого судді, який працює. Вважає, що дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо не включення до її суддівського стажу період проходження військової служби та роботу на посадах слідчих, порушують його конституційні права і охоронювані законом інтереси.

Ухвалою суду від 12.06.2020 відкрито провадження по справі, розгляд призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження (а.с.35).

Відповідачем подано до суду відзив, у якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити у їх задоволенні та зазначає, що згідно статті 142 «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 50% суддівської винагороди, зі збільшенням за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років на два відсотки. Отже, обрахунку підлягає лише стаж (період роботи) на посаді судді. Оскільки згідно частини 1 статті 58 Конституції України закони не мають зворотної сили, а тому порядок обрахунок стажу, наведеного позивачем, не може бути застосований до правовідносин щодо обрахунку щомісячного грошового забезпечення судді у відставці станом на сьогодні.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому звернув увагу на те, що нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання), а відтак вважає безпідставне посилання на статтю 58 Конституції України.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України від 20.10.1999 року ОСОБА_1 (надалі позивач) призначено на посаду судді Знам`янського міського суду.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 19.05.2020 № 1398/0/15-20 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Кропивницького апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с.26).

21 травня 2020 року позивач звернувся із заявою 4762/582 до Головного управління ПФУ в Кіровоградській області (надалі відповідач) про призначення довічного грошового забезпечення судді у відставці.

Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській 278 від 02.06.2020 року позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в сумі 112719,75 грн., стаж роботи на посаді судді становить 20 років 6 місяців (а.с.32).

Отже правомірність вчинення дій щодо не включення до суддівського стажу періоду проходження строкової військової служби та роботи на посаді слідчого та зобов`язання вчинити певні дії є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправними дії відповідача, суд зазначає наступне.

Кодекс адміністративного судочинства України (надалі КАС України) не містить окремого визначення понять «дії» чи «бездіяльність», натомість є визначення індивідуального акту - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (стаття 4 КАС України).

За правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.04.2018 року у справі №П/9901/137/18 (800/426/17), під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені не будь-які дії суб`єкта владних повноважень, а лише ті, які порушують права, свободи або законні інтереси позивачки. Тобто оспорюваними діями повинні створюватись перешкоди для реалізації права позивачки на отримання щомісячної грошової виплати, натомість, такими перешкодами є не окремі дії відповідача, а є спірне рішення, яке є самостійним предметом даного спору.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суд зважає на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Оспорювані позивачем дії не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для нього жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав, свобод, інтересів та не породжують для нього будь-яких обов`язків. Такі дії самі по собі не мають безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивачки шляхом позбавлення її можливості їх реалізувати та не покладають на неї певні обов`язки, не можуть вважатись такими, що порушують права, свободи чи інтереси позивачки, оскільки реалізація дій щодо обрахунку суддівського стажу відбулась шляхом прийняття відповідного рішення.

Отже рішенням, що має безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки позивачки, є саме рішення про призначення щомісячного грошового утримання судді від 02.06.2020 року в частині обрахунку суддівського стажу, у зв`язку із чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зауважує, що позивачем обраний не вірний спосіб захисту свого порушеного права, водночас, під час розгляду даної справи суд доходить висновку про наявність порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту та відновленню.

Оскільки саме рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській 278 від 02.06.2020 року позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з проведенням обрахунку суддівського стажу, за яким розраховується загальний відсоток щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці, тому таке рішення в частині перевірки обрахунку стажу повинно бути переглянуте судом на предмет його законності.

Згідно з розрахунком відповідача загальний стаж позивача складає 39 років 01 місяць, із них страховий стаж судді 20 років 06 місяців, який розрахований виключно за період роботи позивачем на посаді судді.

До стажу судді у відставці та розрахунку довічного грошового утримання відповідачем не враховано періоду проходження служби на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Знам`янського міськрайвиконкому з 13.09.1989 по 16.05.1991 (01 рік 08 міс.04 дні); періоду проходження служби на посаді старшого слідчого відділення відділу внутрішніх справ Знам`янського міськрайвиконкому з 16.05.1991 по 01.12.1993 (02 роки 06 міс.16 днів); періоду проходження служби на посаді слідчого в особливо важливих справах відділу по розслідуванню злочинів скоєних організованими групами СУ УМВС з 01.12.1993 по 08.02.1994 (00 років 02 міс.08 днів); періоду проходження служби на посаді старшого слідчого відділу внутрішніх справ міста Знам`янки та району з 08.02.1994 по 01.05.1994 (00 років 02 міс. 24 дні); періоду проходження служби па посаді заступника начальника відділу, начальника слідчого відділення Знам`янського МРВ УМВС в Кіровоградській області з 09.12.1996 по 02.08.1999 (02 роки 07 міс. 24 дні); періоду проходження строкової військової служби, що складає 01 рік 11 міс. 16 днів, і періоду проходження служби на посаді начальника відділення дізнання відділу внутрішніх справ м. Знам`янки та району з 01.05.1994 по 09.12.1996 (02 роки 07 міс.09 днів). Дані періоди трудової діяльності зараховані лише до загального трудового стажу.

Згідно з розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає - 32 роки 05 місяців 02 днів, до яких включено (а.с.27-28):

- проходження строкової служби з 10.05.1981 року по 25.04.1983 року (01 рік 11 місяців 16 днів);

- слідчий відділу ВС Знам`янського міськрайвиконкому з 13.09.1989 року по 16.05.1991 року (01 рік 08 місяців 04 дні);

- старший слідчий слідчого відділення ВС Знам`янського міськрайвиконкому з 16.05.1991 року по 01.12.1993 року (02 року 06 місяців 16 днів);

- слідчий в особливо важливим справах відділу по розслідуванню злочинів скоєних організованими групами СУ УМВС з 01.12.1993 року по 08.02.1994 рік (02 місяця 08 днів);

- старший слідчий відділу внутрішніх справ м. Знам1янки та району з 08.02.1994 року по 01.05.1994 року (два місяця 24 дні);

- начальник відділення дізнання ВВС м. Знам`янки та району з 01.05.1994 року по 09.12.1996 року (2 роки 07 місяців 09 днів);

- заступник начальника відділу, начальник слідчого відділення Знам`янського МРВ УМВС з 09.12.1996 року по 02.08.1999 року (02 роки 07 місяців 24 дні);

- суддя Знам`янського міського суду Кіровоградської області з 01.11.1999 року по 31.07.2003 року (03 роки 09 місяців 01 день);

- судді апеляційного суду Кіровоградської області з 01.08.2003 року по 01.10.2018 року (15 років 02 місяця 01 день);

- судді Кропивницького апеляційного суду з 02.10.2018 року по 20.05.2020 року (01 рік 07 місяців 19 днів).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 14 частини 1 статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України, матеріальне та соціально-побутове забезпечення, у тому числі й суддівська винагорода, є елементами статусу судді. Забезпечення суддів у відставці визначено Законом України "Про судоустрій і статус суддів", яким запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного утримання суддів.

На момент призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон №1402).

За правилами частини першої статті 116 Закону №2453-VI, суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Відповідно до абзацу 4 пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Позивач був призначений суддею Знам`янського міського суду Кіровоградської області 30.11.1999 року і на час його призначення на посаду судді, питання визначення стажу, який дає право судді на відставку, регулювався частиною 4 статті 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 № 2862-XII.

Відповідно до абзацу другого частини 4 статті 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 № 2862-XII до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Позивач має наявний стаж на посаді судді 20 років. Отже, суд дійшов висновку, що період роботи позивача на посадах слідчого з 13.09.1989 року по 02.08.1999 року повинен бути зарахований до стажу судді (суддівського стажу).

Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», (чинної на час набуття позивачем статусу судді) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакцій чинній на час набуття позивачем статусу судді), військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній з захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам до загального стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що до стажу роботи, який дає судді право на відставку, повинен також бути зарахований період проходження позивачем строкової військової служби.

Отже, до суддівського стажу, який впливає на обрахунок щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці, крім роботи на посаді судді (20 років 06 місяців) повинен бути зарахований календарний період проходження строкової військової служби (з 13.05.1981 року по 25.04.1983 року), та робота на посадах слідчого внутрішніх справ (з 13.09.1989 року по 02.08.1999 рік).

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди під час розгляду справи перевіряють спірні рішення на предмет законності, не заважаючи на підстави наведені у позові.

Отже, керуючись принципом офіційного з`ясування усіх обставин справи, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує з положень пункту 1 частини 2 статті 2 КАС України, суди перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, в першу чергу повинні з`ясувати, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

При цьому суд, зауважує про наявні арифметичні обрахунки у розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Кропивницьким апеляційним судом від 20 травня 2020 року №171/20 у графі «тривалість стажу», оскільки у п`яти періодах зарахований один день до тривалості стажу, як за попередньою посадою, так і до початку обрахунку наступного періоду за наступною посадою, тобто один календарний день стажу зараховано у двох різних періодах.

Крім того у рішенні 278 від 06.02.2020 року у графі «Періоди» наявні помилки щодо визначення початку період проходження військової служби. Так, у даному рішення зазначено, що період проходження позивачем військової служби розпочався з 13.05.1981 року (1 рік 11 місяців 13 днів), натомість, як свідчить розділ ІІ військового квитка позивача, він призваний на військову служба та направлений в частину 10 травня 1981 року (а.с.18). Крім того у трудовій книжці позивача наявний запис №3 про службу в Радянській армії з 10.05.1981 року (а.с.12). Дана неточність впливає на необхідність збільшення періоду військової служби позивача на три дні і повинна становити 01 рік 11 місяців 16 днів, натомість у рішення 78 від 06.02.2020 року відповідачем обраховано цей період як 01 рік 11 місяців 13 днів.

У даній справі відсутній спір щодо обрахунку тривалості стажу, натомість є спір щодо неврахування відповідачем до суддівського стажу відповідних періодів перебування на військовій службі та роботи на посадах слідчого.

Не включення до відповідного суддівського стажу період проходження строкової військової служби з 10 травня 1981 року по 25 квітня 1983 року та періоду роботи на посадах слідчого з 13 вересня 1989 року по 02 серпня 1999 року, і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 308/6953/17, від 19 червня 2018 року у справі № 243/4458/17 від 28 листопада 2019 року у справі №428/3117/17 від 18 червня 2020 року у справі №498/337/17.

Наведене свідчить про наявність у позивача права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та призначення щомісячного грошового довічного утримання періодів проходження строкової військової служби з 10 травня 1981 року по 25 квітня 1983 року та періоду роботи на посадах слідчого з 13 вересня 1989 року по 02 серпня 1999 року.

Враховуючи вищеописане, суд дійшов висновку, що для захисту порушеного права позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області 78 від 02.06.2020 року, оскільки таке рішення безпосередньо порушує його права.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: період проходження ним служби на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Знам`янського міськрайвиконкому з 13.09.1989 по 16.05.1991 (01 рік 08 міс.04 дні); період проходження служби на посаді старшого слідчого слідчого відділення відділу внутрішніх справ Знам`янського міськрайвиконкому з 16.05.1991 по 01.12.1993 (02 роки 06 міс. 16 днів); період проходження служби на посаді слідчого в особливо важливих справах відділу по розслідуванню злочинів скоєних організованими групами СУ УМВС з 01.12.1993 по 08.02.1994 (00 років 02 міс.08 днів); період проходження служби на посаді старшого слідчого відділу внутрішніх справ міста Знам`янки та району з 08.02.1994 по 01.05.1994 (00 років 02 міс. 24 дні); період проходження служби на посаді заступника начальника відділу, начальника слідчого відділення Знам`янського МРВ УМВС в Кіровоградській області з 09.12.1996 по 02.08.1999 (02 роки 07 міс. 24 дні); період проходження строкової військової служби, що складає 01 рік 11 міс. 16 днів, та період проходження служби на посаді начальника відділення дізнання відділу внутрішніх справ м. Знам`янки та району з 01.05.1994 по 09.12.1996 (02 роки 07 міс.09 днів), суд зазначає наступне.

За приписами статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до cтатті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року; Конвенція набула чинності для України 11 вересня 1997 р.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Проте, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24 березня 1988 року), вбачається, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону 1402-VIIІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Збільшення страхового стажу на посаді судді є підставою для збільшення розміру загального відсотку розрахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці від суми суддівської винагороди.

З огляду на наявність арифметичних обрахунків у розрахунку складеного Кропивницький апеляційним судом 20 травня 2020 року №171/20 у графі «тривалість стажу», суд вважає, що належним способом захисту, яким буде відновлено право позивача є зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці з обрахунком до його страхового стажу судді періодів проходження строкової військової служби з 10 травня 1981 року по 25 квітня 1983 року та роботи на посадах слідчого з 13 вересня 1989 року по 02 серпня 1999 року.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 74 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з подальшим перерахуванням у випадку зміни заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді на якій я працював, та був звільненні у відставку, починаючі з дня звернення до пенсійного фонду, а саме з 21.05.2020 року та виплатити різницю між виплаченим щомісячним довічним грошовим утримання судді у розмірі 50% суддівської винагороди судді та перерахованим у розмірі 74% суддівської винагороди судді, суд зазначає наступне.

Винесення рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням висновків суду, безумовно призведе до збільшення розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці, а відтак суд дійшов висновку про задоволення даної позовної вимоги у частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням раніше виплачених сум, без визначення судом розміру відсоткового розміру такої виплати через наявні дефекти як у розрахунку так і в рішенні про призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Разом з тим, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виплачувати щомісячне грошове утримання з подальшим перерахуванням у випадку зміни заробітної плати діючого судді, адже перерахунку щомісячного грошового утримання судді через зміну заробітної плати судді наразі не відбувається, а відтак спір щодо проведення відповідного перерахунку на час розгляду справи відсутній, оскільки є передчасним.

При цьому, суд виходить з того, що у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені, не визнані або оспорювані права. Суд не може під час прийняття рішення по суті справи, вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому. Оскільки на даний час права позивач в цій частині не порушені, тому такі позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Стосовно прохання позивача встановлення судового контролю, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Однак зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, що може використовуватися залежно від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами. Тобто, встановлення судового контролю є правом суду, а не безумовним обов`язком.

В цьому контексті варто відзначити постанову Великої Палати Верховного Суду від 06.05.2019 р. у справі №826/9960/15, в якій суд відмовив у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю, оскільки заявник не довів, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть очікуваного результату, або що відповідач буде чинити перешкоди у виконані такого рішення.

У позовній заяви позивачем не було наведено жодного доводу на обґрунтування необхідності встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, а відтак суд відмовляє у встановлені судового контролю.

Частинами 1 та 3 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Не зважаючи на висновок суду щодо часткового задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 263 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, 25009; ЄРДПОУ 20632802) про визнання протиправними дії та рішення, а також зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 78 від 02 червня 2020 року.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного утримання судді з 21 травня 2020 року із обрахунком до його страхового стажу судді, періодів проходження строкової військової служби з 10 травня 1981 року по 25 квітня 1983 року та роботи на посадах слідчого з 13 вересня 1989 року по 02 серпня 1999 року.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, 25009; ЄРДПОУ 20632802).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук