Справа № 369/3806/20
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/3806/20
Провадження № 2-а/369/136/20
РІШЕННЯ

Іменем України

22.05.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Одинцов О.С.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції Київської області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Овчарука Богдана Юрійовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції Київської області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Овчарука Богдана Юрійовича серії ДП 18 № 739788 від 17 березня 2020 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.03.2020 року поліцейський виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн. за те, що позивач керуючи транспортним засобом SsangYong д.н.з. НОМЕР_1 перевищив встановлені обмеження руху більш як на 40 км/год, таким чином перевищив швидкісний режим в населених пунктах, чим порушив п. 12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вказує на те, що в його діях не було складу адміністративного правопорушення. Крім того, прилад, яким проводились заміри швидкості руху, не є сертифікованими.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2020 року відкрито провадження по справі та справу до розгляду призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У встановлений судом строк сторони не надіслали заперечень щодо такого розгляду справи.

Ухвалу про відкриття, позовну заяву з додатками відповідач отримало 17 квітня 2020 року, що підтверджено зворотнім повідомленням.

Ухвалу про відкриття, позовну заяву з додатками третя особа отримала 17 квітня 2020 року, що підтверджено зворотнім повідомленням.

Представник відповідача та третьої особи надав суду відзив на позовну заяву, в якому він просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, а постанову залишити без змін. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що справу про адміністративне правопорушення, було розглянуто відповідачем, а постанова прийнята законно, процедура відповідає вимогам законодавства, доводи позивача про необґрунтованість та незаконність є надуманими та не відповідають вимогам закону, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.03.2020 року поліцейський взводу 2 роти 2 батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції Київської області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Овчарук Богдан Юрійович виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн. за те, що позивач керуючи транспортним засобом SsangYong д.н.з. НОМЕР_1 перевищив встановлені обмеження руху більш як на 40 км/год, швидкість вимірювалася приладом TruCam ТС 000517, чим порушив п. 12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.12.4 ПДР України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Позивач в обґрунтування вимог зазначив, що складу правопорушення в його діях не має, оскільки керуючи автомобілем, рухався з дозволеною швидкістю.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи.

На підтвердження правомірності прийнятого рішення відповідачем надано до суду фотознімок з приладу TruCam, з якого видно, що дійсно 17.03.2020 року позивач керував транспортним засобом SsangYong д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 90 км/год. на ділянці дороги де дозволена швидкість не більше 50 км/год., чим порушив п. 12.4. ПДР України.

Вчинення позивачем інкримінованого правопорушення повністю підтверджено доданим відповідачем до відзиву фотознімком, здійсненим сертифікованим приладом TruCam ТС 000517, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 90 км/год.

Отже, наданий відповідачем фотознімок є належними та допустимим доказом, який підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, обставини якого викладені в оскаржуваній постанові.

Стосовно аргументів позивача щодо правових підстав застосування відповідачем лазерного вимірювача швидкості TruCam, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У З197 -12 .

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 244-246, 250, 283, 286 КАС України, ч. 1 ст.122 КУпАП суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції Київської області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Овчарука Богдана Юрійовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22 травня 2020 року.

Суддя Пінкевич Н.С.