Справа № 380/2259/20
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/2259/20 пров. № А/857/6589/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмово провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя Сасевич О.М., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із не сплатою судового збору.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу, з підстав передбачених статтею 169 КАС України.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до пункту 8 частини першої статті 5 Закону України від 08.07.2011 з наступним змінами «Про судовий збір», (в редакції, чинній на час залишення позовної заяви без руху), від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди Великої Вітчизняної війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Згідно з статті 4 Закону України від 22.10.19993 за наступним змінами «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, чинній на час залишення апеляційної скарги без руху), ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна (стаття 18 Закону № 3551-ХІІ).

Відповідно до пункту 2 «Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року №302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Відповідно до ч. 2 аз.2 статті 7 Закону України від 22.10.19993 за наступним змінами «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Отже, в розумінні вказаного закону, інваліди Великої Вітчизняної війни є особами, які належать до ветеранів інвалідів війни.

За правилами п. 23 ст. 13 Закону України від 22.10.19993 за наступним змінами «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Згідно із частиною 8 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про безоплатну правову допомог/» 06 листопада 2012 року №5477- VI частину другу статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викласти в такій редакції: «Ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань».

Отже, враховуючи зазначене, позивачі, що мають статус ветерана війни, в даному випадку особи з інвалідністю внаслідок війни мають право на звільнення від сплати судового збору лише у випадках звернення до суду із питаннями, що пов`язані з їх соціальним захистом.

Апелянт вважає, що його звернення до суду із даним позовом «Про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити відповідні дії» до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо протиправно здійсненого перерахунку пенсії за вислугу років із зменшенням відсоткового основного розміру пенсії з 73% на 70% відповідних сум грошового забезпечення, що призвело до помилкового визначення розміру пенсії позивача, безпосередньо пов`язано із його соціальним захистам як ветерана війни тобто особи з інвалідністю внаслідок війни.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Залишаючи позовну заяву без руху і в подальшому повертаючи позовну заяву, з підстав передбачених п.1 ч.4 ст. 169 КАС України суд першої інстанції виходив з того, що згідно з п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Позивачем, разом з позовною заявою було подано копію посвідчення ОСОБА_1 (серія НОМЕР_1 від 30.08.2018), відповідно до якого пред`явник цього посвідчення є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, суд першої інстанції вважав, що позивачем не надано суду доказів на доведення підстав для звільнення від сплати судового збору, передбачених п. 8 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Інших правових підстав щодо звільнення від сплати судового збору та доказів на їх підтвердження - позивачем не наведено та не надано.

Проте, колегія судів з такими доводами суду першої інстанції не погоджується

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Стаття 4 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Пункт 23 ч. 1 ст. 13 цього ж Закону особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 30.08.2018 позивач є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що приписи п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», статей 4, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є підставою для звільнення позивача від сплати судового збору.

Враховуючи зазначене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, бо така прийнята з порушенням норм процесуального права, а справу направити до цього ж суду для продовження її розгляду.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 320, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 року про повернення позовної заяви по справі № 380/2259/20 скасувати, справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Н. М. Судова-Хомюк
Т. І. Шинкар