Справа № 500/1454/20
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

Справа № 500/1454/20

02 липня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника позивача адвоката Нюні О.І. про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника адвоката Нюню Олександра Ігоровича звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.07.2018 №0-1918, яким визначено суму податкового зобов`язання по платежу транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік на суму 14583,33 грн.

Позов обґрунтовано безпідставністю винесення відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки зареєстрований на позивача транспортний засіб марки Jaguar, модель XJL, Portfolio, 2015 року випуску, об`єм двигуна 2995 куб.см, тип пального бензин в Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2018 році, не вказаний, а тому не може бути об`єктом оподаткування.

Ухвалою суду від 26.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

30.06.2020 до суду від представника позивача адвоката Нюні О.І. надійшла заява про забезпечення позову, в заявник просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні ВП №59701497 на підставі виконавчого листа, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 16.07.2019 по справі № 500/1013/19, про примусове виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 у справі № 500/1013/19 до набрання законної сили судовий рішенням у цій справі.

Заява про забезпечення позову та матеріали, які надійшли разом із такою заявою, відповідають вимогам статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

З урахуванням наведеного вирішується питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову обґрунтована наступними обставинами.

Позивач дізнався, що на примусовому виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) перебуває виконавче провадження №59701497 про примусове виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 у справі № 500/1013/19, яким позов Головного управління ДФС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 14583,33 грн. З рішення суду слідує, що у відповідача виник податковий борг у зв`язку з несплатою платником податків податкового зобов`язання по транспортному податку з фізичних осіб у загальному розмірі 14583,33 грн, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 30.07.2018 №0-1918. При цьому, суд звернув увагу, що питання правомірності визначеної контролюючим органом суми податкового зобов`язання не охоплюється предметом даного позову, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Дане податкове повідомлення-рішення оскаржується позивачем в межах судової справи №500/1454/19. Оскільки, саме оскарження рішення суб`єкта владних повноважень не зупиняє його дії та стягнення, є ризик того, що спірне податкове повідомлення-рішення буде виконане ще до того, як суд висловиться з приводу його законності та обґрунтованості, при цьому, на позивача будуть покладені також і витрати та обмеження, пов`язані з проведенням виконавчого провадження - арешти майна, рахунків, штрафи державного виконавця, стягнення виконавчого збору та інше.

Так як вжиття заходів державним виконавцем у межах виконавчого провадження може призвести до передчасного стягнення податкового боргу до ухвалення рішення в цій справі, що в свою чергу може спричинити негативні наслідки для позивача у вигляді додаткових фінансових витрат у разі невжиття заходів забезпечення позову, та істотно ускладнити поновлення оспорюваних прав позивача, то заявник вважає, що є передбачені статтею 150 КАС України підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Частиною першою статті 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову (частина друга статті 154 КАС України).

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк (частина третя статті 154 КАС України).

Суд, ознайомившись з заявою представника позивача про забезпечення позову та доданими до неї документами, дійшов висновку, що її розгляд не потребує отримання додаткових пояснень від заявника (позивача) та додаткових доказів.

Отож, у зв`язку з відсутністю необхідності заслухати пояснення заявника та отримати від нього додаткові докази для вирішення питання щодо забезпечення позову, із врахуванням достатності доказів для розгляду заяви про забезпечення позову, вказана заява розглянута судом без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову згідно з частиною другою статті 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 КАС України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Частиною першою статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити про те, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Отже, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина перша статті 90 КАС України).

Дослідивши подану представником позивача заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення та вжиття заходів забезпечення позову з огляду на таке.

Предметом дослідження у межах спірних правовідносин є правомірність прийняття Головним управління ДФС у Тернопільській області податкового повідомлення-рішення від 30.07.2018 №0-1918, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання по платежу транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 14583,33 грн.

Визначена контролюючим органом до сплати сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу та стягується з ОСОБА_1 згідно з рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 у справі № 500/1013/19 за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, на підставі якого судом 16.07.2019 видано виконавчий лист.

Судом встановлено, що головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пуршегою І.В. 06.08.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59701497 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДФС у Тернопільській області податкового боргу у сумі 14583,33 грн та 1458,33 грн виконавчого збору.

Відповідно до Інформації про виконавче провадження №59701497 державним виконавцем в межах цього виконавчого провадження 24.09.2019 винесено постанову про арешт майна боржника, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, 23.04.2020 з метою звернення стягнення на кошти на рахунку боржника винесено постанову про арешт коштів боржника, направлено до виконання на підприємство, де працює боржник.

Отже, наразі державний виконавець вчиняє дії щодо примусового виконання виконавчого листа по стягненню суми податкового зобов`язання по оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні.

За наведеним визначенням у Законі України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Суд зазначає, що відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа про стягнення податкового боргу, суму якого складає податкове повідомлення-рішення від 30.07.2018, яке є предметом судового оскарження в цій справі, зумовлює вжиття органами державної виконавчої служби заходів примусового стягнення та тягне за собою інші наслідки, передбачені Законом №1404-VIII. Вказане, в свою чергу, може негативно вплинути на майновий стан позивача, оскільки передбачає стягнення не лише податкового боргу, сума якого з огляду на оскарження податкового повідомлення-рішення є спірною, але й витрат виконавчого провадження, а накладення арешту на майно боржника обмежує його у праві розпорядження рухомим та нерухомим майном, так само накладення арешту на кошти боржника зумовить стягнення неузгодженої суми податкового зобов`язання.

Крім того, у разі вирішення спору на користь заявника (позивача) для повернення стягнутої суми податкового боргу та виконавчого збору доведеться вживати додаткових заходів.

Також суд враховує приписи абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, згідно з яким при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Наведені обставини дають суду підстави для висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі внаслідок вчинення державним виконавцем виконавчих дій на підставі виконавчого листа, виданого на оскаржувану суму податкового зобов`язання, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернулася до суду. Зазначені обставини є достатніми підставами для забезпечення позову відповідно до пункту 1 частини другої статті 150 КАС України.

Визначаючись із способом забезпечення позову у цій справі, суд звертає увагу на таке.

Пунктом 2 частини першої статті 34 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Як зазначено вище одним із способів забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 151 КАС України, є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Враховуючи обґрунтованість клопотання заявника про забезпечення позову, суд дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом у справі №500/1013/19 про стягнення податкового боргу.

Такий спосіб забезпечення позову відповідає пункту 5 частини першої статті 151 КАС України та узгоджується з положеннями пункту 2 частини першої статті 34 Закону №1404-VIII.

У свою чергу, вжиття судом заходів забезпечення позову не порушить прав та законних інтересів стягувача (відповідача) чи інших осіб.

Забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа про стягнення суми боргу, яку складає оскаржуване податкове повідомлення-рішення стосується предмету позову і є співмірними з позовними вимогами. Незастосування заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника з огляду на дії та рішення державного виконавця. Також, суд вважає, що негативні наслідки (безпідставне стягнення коштів, арешт майна боржника), які можуть настати в результаті невжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник (позивач), є значно істотнішими, ніж негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову.

Застосування такого виду забезпечення позову до набрання рішенням суду законної сили виключає потребу вжиття інших видів забезпечення позову, оскільки наявність таких заходів відповідно до приписів пункту 2 частини першої статті 34 Закону №1404-VIII зобов`язує державного виконавця зупинити виконавче провадження.

У даному випадку судом встановлено існування спору та обрано адекватні заходи для забезпечення позову, передбачені пунктом 5 частини першої статті 151 КАС України, які будуть діяти до набрання законної сили судовим рішенням. Зазначений спосіб забезпечення позову матиме належний та дієвий засіб, яким досягається та мета на досягнення якої, такий спосіб був спрямований.

Вжиття таких заходів жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Зазначене відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та завданням адміністративного судочинства, яке відповідно до статті 2 КАС України полягає у справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Зважаючи на положення статті 156 КАС України, ухвалу про забезпечення позову у цій справі слід надіслати Тернопільському міському відділу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 153, 154, 156, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Нюні О.І. про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого листа, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 16.07.2019 по справі № 500/1013/19, про примусове виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 у справі №500/1013/19 про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 14583,33 грн, за яким головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пуршегою І.В. 06.08.2019 відкрито виконавче провадження ВП №59701497, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а також Тернопільському міському відділу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (46008, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Острозького, 14).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач (заявник): ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління ДПС у Тернопільській області, 46003, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Білецька, 1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43142763.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.07.2020.

Cуддя Чепенюк О.В.