Справа № 120/1431/20-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 червня 2020 р. Справа № 120/1431/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян Марини Бондівни, розглянувши у письмовому провадженні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікітан" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Вікітан" з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Миколаївській області № 672 від 10.03.2020 року "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Вікітан" ();

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області № 4 від 13.03.2020 року "Про застосування адміністративного арешту майна платника податків".

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що спірний наказ є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він прийнятий всупереч вимогам чинного законодавства України, з порушенням процедури та порядку його прийняття. Зокрема, позивач зазначає, що у спірному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення перевірки. Також, у спірному наказі відсутня інформація про можливі порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи.

Відтак, на думку позивача, оскаржуваний наказ винесений з порушенням вимог чинного законодавства, а саме за відсутності належним чином вказаних та обґрунтованих підстав для проведення фактичної перевірки позивача.

Ухвалою суду від 06.04.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

04.05.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого Головне управління ДПС у Миколаївській області заперечує проти задоволення позовних вимог товариства. В обґрунтування своєї позиції вказує, що підставою для проведення фактичної перевірки стало здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. При цьому вказав, що норма підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» покладені на Головне управління ДПС у Миколаївській області.

Поряд із цим вказав, що спірний наказ містить всі необхідні реквізити, чітко зазначено підстави проведення перевірки, а також проведено детальний опис змісту обставин, які стали підставою для такої перевірки, а саме здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Крім того, даний наказ підписано начальником Головного управління ДПС у Вінницькій області та скріплено печаткою контролюючого органу.

Відтак, вважає наказ таким, що відповідає вимогам встановленим Податковим кодексом України, прийнятим без порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки та за наявності передбачених підстав для її проведення.

Ухвалою суду від 10.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.06.2020 року.

30.06.2020 року сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Поряд із цим, представники сторін подали суду клопотання про розгляд справи без їх участі у письмовому провадженні.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 4 КАС України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

У зв`язку з неявкою представників сторін у судове засідання, а також з огляду на подані ними клопотання щодо розгляду справи без їх участі суд на підставі частини 3 статті 194 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України вирішив розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

10.03.2020 року в.о. начальника Головного управління ДПС у Миколаївській області, на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 України, прийнято наказ № 672 "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Вікітан".

Вказано фактичну перевірку провести за адресою: вул. Одеська, буд. 220, м. Первомайськ, Миколаївська область з 11 березня 2020 року, тривалістю 10 діб, за період з 01.01.2019 року по дату закінчення перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства в частині виробництва, обліку, обігу, зберігання та транспортування підакцизних товарів.

На підставі даного наказу виписані направлення на перевірку від 10.03.2020 року №598/14-29-01 та 599/14-29-01 головним державним ревізорам інспекторам Головного управління ДПС у Миколаївській області Масюку А.В. та Хазовій О.О.

В подальшому, 11.03.2020 року посадові особи податкового органу прибули для проведення фактичної перевірки, однак були не допущені до її проведення, про що складено акт №268/14-29-32-01/30641728 від 11.03.2020 року.

Також, 11.03.2020 року було складено акт відмови від підписання направлень на перевірку оператором ОСОБА_1 після ознайомлення із направленнями на проведення перевірки.

Від підписання акта про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення фактичної перевірки та отримання його примірника працівник ТОВ "Вікітан" оператор ОСОБА_1 відмовився, про що складено відповідний акт від 11.03.2020 року.

13.03.2020 року Головним управлінням ДПС у Миколаївській області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платників податків у зв`язку із недопуском до проведення фактичної перевірки.

Не погоджуючись із наказом про призначення перевірки та рішенням про застосування адміністративного арешту, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу про призначення перевірки, суд керується та виходить з наступного.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право, зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до статей 75, 80 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків, зокрема, фактичні перевірки, в порядку, встановленому цим Кодексом

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України, камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Зі змісту вказаної норми видно, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою для прийняття керівником контролюючого органу наказу про проведення фактичної перевірки.

Функції контролюючих органів визначені статтею 19-1 ПК України, згідно із підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1.1 якої контролюючі органи виконують такі функції, зокрема: здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Відповідно до приписів частини 1 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Таким чином, законодавство прямо наділяє відповідача на проведення фактичних перевірок з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що останній видано саме на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, з метою здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства в частині виробництва, обліку, обігу, зберігання транспортування підакцизних товарів.

Разом із тим, відповідно статті 81 ПК України, в наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Судом встановлено, що оскаржуваний наказ містить:

- дату його видачі - 10.03.2020 року;

- найменування контролюючого органу - Головне управління ДПС у Миколаївській області;

- найменування та реквізити суб`єкта, який перевіряється - ТОВ «Вікітан» ();

- адресу здійснення діяльності: Миколаївська область, м.Первомайськ, вул. Одеська, буд. 220;

- мету - з метою здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування підакцизних товарів;

- вид перевірки - фактична;

- підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом - на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, а саме здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

- дату початку перевірки - з 11.03.2020 року;

- тривалість перевірки - 10 діб;

- період діяльності, який буде перевірятися - з 01.01.2019 до моменту закінчення перевірки.

Крім того, даний наказ підписаний в.о. начальника Головного управління ДПС у Миколаївській області та скріплений печаткою контролюючого органу.

Отже, в наказі про проведення перевірки наведено підставу для її призначення, яка визначена підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України - здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

При цьому, суд зазначає, що зазначення в наказі будь-яких додаткових відомостей (фактичних обставин, що стали передумовою для призначення перевірки за цією підставою) законодавством не вимагається.

Суд під час розгляду справи враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі № 810/1394/16, відповідно якої здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Що стосується посилань позивача на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 05.03.2019 року у справі № 820/4893/18, суд вважає за необхідне зауважити, що така прийнята за інших фактичних обставин: наказ про проведення перевірки у вказаній справі прийнято на підставі підпунктів 80.2.2 та 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України, а не на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, як у даній справі, а відтак така правова позиція не може бути застосована до спірних правовідносин.

Таким чином, судом встановлено, що податковим органом призначено фактичну перевірку, здійснюючи функції, визначені законодавством у сфері обігу пального, з метою здійснення контролю за дотриманням вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 року № 481/95-ВР.

Отже, з урахуванням викладених обставин справи, суд доходить висновку, що оскаржуваний наказ № 672 оформлений з чітким дотриманням вимог, встановлених статтею 81 ПК України, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування та задоволення позовних вимог.

Приписами частини 1 статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат відповідно статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вікітан" (вул. Гайсинське шосе, 2, м. Немирів, Вінницька область, )

Головне управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаї, Миколаївська область, )

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 03.07.2020 року

Суддя Мультян Марина Бондівна