Справа № 640/20000/19
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року м. Київ № 640/20000/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛЕКС ОЙЛ ГРУП"

до Головного управління Державної податкової служби у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправними дій

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛЕКС ОЙЛ ГРУП" (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач), в якому просить: скасувати податкове повідомлення-рішення від 05 червня 2019 року № ; визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області в частині визнання порушень Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛЕКС ОЙЛ ГРУП" підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, абзацу 15 частини 2 статті 17 Закону України № 481/95-ВР від 19 грудня 1995 року "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Позов обґрунтований тим, що з розрахунку фінансових санкцій можна встановити, що сума штрафу у податковому повідомленні-рішенні відповідача від 05 червня 2019 року № визначена як 100% вартості наявних у суб`єкта господарювання тютюнових виробів. Таке нарахування позивач вважає протиправним, так як перевіркою встановлено факт продажу однієї пачки конкретної марки цигарок, тоді як для розрахунку штрафних санкцій за порушення закону взяті тютюнові вироби, які реалізовувались без порушення закону.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заперечуючи проти задоволення позову у відзиві на позов представник відповідача вказує, що факт реалізації тютюнового виробу за ціною вищою за встановлену максимальну роздрібну ціну виробника не заперечується позивачем, з урахуванням чого прийнято податкове повідомлення-рішення від 05 червня 2019 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року в задоволенні клопотання представника Головного управління Державної податкової служби у Київській області про розгляд справи у відкритому судовому засіданні за участі сторін відмовлено.

У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що відповідачем не вказано ані норму права за якою було здійснено розрахунок залишків тютюнових виробів, ані посилань на первинну бухгалтерську документацію, яка підлягає дослідженню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року відповідача Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області замінено на правонаступника Головне управління Державної податкової служби у Київській області.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області на підставі наказу від 26 квітня 2019 року №906, направлення на перевірку від 15 травня 2019 року №944 проведено фактичну перевірку з питань додержання суб`єктом господарювання вимог встановлених законодавством України у сфері виробництва та обігу підакцизної продукції, за результатом якої складено акт перевірки №003204 (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення позивачем вимог статті 11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481/95), а саме реалізація пачки цигарок PHILIPP MORRIS novev mix summer за ціною 32,45 грн, що підтверджується фіскальним чеком від 15 травня 2019 року №12697559 та фотофіксацією, в той час, коли максимальна роздрібна ціна товару може складати 31,50 грн.

На підставі акту перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 05 червня 2019 року № , яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 114 251,70 грн.

Незгода позивача із податковим повідомленням-рішенням від 05 червня 2019 року № зумовила звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Згідно з підпунктами 14.1.4, 14.1.106, 14.1.145 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції); максимальні роздрібні ціни - ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни. Максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів; підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку.

Обчислення суми податку здійснюється шляхом множення бази оподаткування на ставку податку із/без застосуванням відповідних коефіцієнтів (пункт 29.1 статті 29 Податкового кодексу України).

Підпунктом 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктами оподаткування є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

До підакцизних товарів належать, зокрема, тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну (пункт 215.1 статті 215 Податкового кодексу України).

За змістом підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214 Податкового кодексу України у разі обчислення податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є вартість (з податком на додану вартість та без урахування акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 28.2 статті 28 Податкового кодексу України відносною (адвалорною) визнається ставка податку, згідно з якою розмір податкових нарахувань встановлюється у відсотковому або кратному відношенні до одиниці вартісного виміру бази оподаткування.

Відповідно ж до підпункту 215.3.10 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків.

Статтею 11-1 Закону №481/95 передбачено, що встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення. Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України. Дата виготовлення наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається із шести цифр, перші дві з яких означають день, наступні дві - місяць, останні дві - рік такої дати. Нанесення максимальної роздрібної ціни та дати виготовлення на упаковку тютюнових виробів, призначених для вивезення (експортування) за межі митної території України, здійснюється згідно з умовами відповідної угоди на експорт.

В той же час, згідно положень частини 1 статті 17 Закону №481/95 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб`єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень (абзац 14 частини 2 статті 17 Закону №481/95).

Отже, наведена норма Закону №481/95, в частині санкції, на думку суду не передбачає іншого тлумачення, тоді як її конструкція повинна розумітись буквально. При цьому такі санкції слід віднести до абсолютно визначених, так як вони вичерпно визначають вид і кількісну міру державного примусу.

Судом встановлено, що позивачем було реалізовано одну пачку цигарок PHILIPP MORRIS novev mix summer за ціною 32,45 грн, що підтверджується фіскальним чеком від 15 травня 2019 року №12697559 та фото фіксацією. При цьому, максимальна роздрібна ціна такого товару може складати 31,50 грн.

Так, з акту перевірки вбачається, що підставою для визначення відповідачем позивачу штрафних санкцій у розмірі 114 251,70 грн слугував звіт про залишки тютюнових виробів, копія якого долучена до матеріалів справи та є додатком до акту перевірки.

Згідно вказаного додатку залишки продукції, а саме тютюнових виробів, що знаходились у магазині на час перевірки становили загальну вартість 114 251,70 грн. (цигарки на суму 105217,90 грн + сигари, табак на суму 9033,80 грн).

Згідно із термінологією Закону №481/95 тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Суд зазначає, що за реалізацію тютюнових виробів по завищених цінах платник повинен нести фінансову відповідальність в обсязі 100 відсотків вартості наявних у нього всіх тютюнових виробів, і лише тоді, коли їх сукупна вартість буде складати менше 10000 грн, тоді штраф має бути застосований на рівні 10000 грн.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 26 березня 2020 року по справі №808/2629/16 адміністративне провадження №К/9901/37819/18.

Отже, враховуючи те, що вартість наявних у позивача тютюнових виробів становила більше 10000 грн (мінімальний розмір санкції), суд вважає, що відповідач правильно визначився із обраним розміром санкції за порушення, яке було вчинено позивачем, яка передбачена статтею 17 Закону №481/95. Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 05 червня 2019 року № є законним та не підлягає скасуванню.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування виконано та доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зважаючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 257-263, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛЕКС ОЙЛ ГРУП" відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко