Справа № 363/898/20
Суддя: Котлярова І. Ю.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Котлярової І.Ю.

за участі секретаря Скотаренко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції Рудник Ігоря Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції Рудник Ігоря Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою інспектора поліції Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 18.02.2020 року о 12 год. 45 хв. позивач керуючи транспортним засобом марки Hyundai Tucson державний номер НОМЕР_1 на 29 км а/д Вишгород-Десна перетнув суцільну лінію розмітки 1.1., яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків руху, чим порушив вимоги п.п. 8.5.1 ПДР України, а також не мав при собі та не пред`явив свідоцтво про реєстрацію на даний автомобіль, чим порушив п.п. 2.1.б) ПДР України. Позивач із вказаною постановою незгоден, вважає її незаконною. Позивач зазначив, ним із дотриманням безпеки дорожнього руху здійснено обгін поодинокого транспортного засобу (вантажного автомобіля асенізатора), що рухався зі швидкістю менше ніж 30 км/год. До матеріалів адміністративної справи відповідачем не долучено жодного доказу на підтвердження того, що транспортний засіб, обгін якого здійснив позивач рухався зі швидкістю меншою, а ніж 30 км/год. та відповідно, що позивачем було допущено порушення ПДР України, за що передбачена окрема відповідальність. У зв`язку із припущенням вчинення позивачем порушення п.п. 8.5.1 ПДР України, відповідач зупинив автомобіль позивача і почав вимагати документи для перевірки. Позивачем були надані всі документи, які вимагав відповідач, у тому числі і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, однак відповідач в оскаржуваній постанові вказав, що позивач при собі не мав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Позивач вважає постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку із порушенням працівниками поліції вимог ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію"», відсутністю фактичних доказів у справі та невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи щодо відсутності документів. Зазначав, що підстави передбачені законодавством, для перевірки його документів, у інспектора були відсутні, оскільки ПДР він не порушував. На підставі викладеного просив суд визнати дії інспектора протиправними та скасувати постанову інспектора Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції Рудник Ігоря Івановича серії БАА № 760689 від 18.02.2020 року відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду адміністративної справи, про причини неявки суд не повідомляв, відзиву проти адміністративного позову не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що інспектором поліції Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області, старшим лейтенантом поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 760689 від 18.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З тексту постанови вбачається, що ОСОБА_1 18.02.2020 року о 12 год. 45 хв. керуючи транспортним засобом марки Hyundai Tucson державний номер НОМЕР_1 на 29 км а/д Вишгород-Десна перетнув суцільну лінію розмітки 1.1., яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків руху, чим порушив вимоги п.п. 8.5.1 ПДР України, а також не мав при собі та не пред`явив свідоцтво про реєстрацію на даний автомобіль, чим порушив п.п. 2.1.б) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, в зв`язку з чим застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.

З огляду на викладене, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У частині першій статті 3 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій має право знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи.

Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У пункті 1 частини першої статті 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.4 ПДР на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до вимог п. 2.1 п.п. «а», «б» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Як встановлено частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, згідно вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В свою чергу, будь - яких належних доказів, які б свідчили про порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідачем суду не надано, в матеріалах справи як доказ наявна лише постанова, яка є предметом оскарження.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Суд зауважує, що в оскаржуваній постанові, наявні посилання лише на обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, однак не зазначено, якими саме доказами підтверджуються вказані обставини.

Оскільки відповідачем під час розгляду цієї справи не надано жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, як і не зазначено про існування певних доказів, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення та правомірності прийняття оскаржуваної постанови.

Стороною відповідача не було зазначено в постанові докази на підтвердження винуватості особи, як і не надано суду жодних доказів на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано жодних доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Так, згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Крім того, слід звернути увагу на те, що лише винна особа може нести відповідальність за вчинення будь-якого правопорушення, а оскільки стороною відповідача не доведено, що в діях позивача наявна вина, тобто наявний склад адміністративного правопорушення, та всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд, зважаючи на неповноту розгляду справи про адміністративні правопорушення та невірне встановлення фактичних обставин справи у постанові, відсутності будь-яких доказів та заперечень з боку відповідача, вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 251, 245, 258 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 9, 72-73, 77, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд, ,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції Рудник Ігоря Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА № 760689 від 18.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесену інспектором поліції Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області, старшим лейтенантом поліції Рудник Ігорем Івановичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Вишгородський районний суд Київської області.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: інспектор Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старший лейтенант поліції Рудник Ігор Іванович (07301, Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, 3).

Суддя: І.Ю. Котлярова