Справа № 640/2180/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2180/19
УХВАЛА

01 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Лещенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС» про стягнення витрат на оплату правничої допомоги у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС», звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у м. Києві від 08 серпня 2018 року №149846-17 про сплату податкового боргу в сумі 29040,80 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 08 серпня 2018 року №149846-17 про опис майна, що належить ТОВ «ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС» () у податкову заставу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2020 року задоволено, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2020 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу - задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДФС у м. Києві від 08 серпня 2018 року №149846-17 про сплату податкового боргу в сумі 29040,80 грн. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 08 серпня 2018 року №149846-17 про опис майна, що належить ТОВ «ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС» () у податкову заставу.

09 червня 2020 року до суду надійшла заява позивача від 09 червня 2020 року про стягнення витрат на оплату правничої допомоги, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи в судах першої та апеляційної інстанції, в якій він просить стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС» витрати на оплату правничої допомоги в межах судової справи № 640/2180/19 в розмірі 54 000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС» про стягнення витрат на оплату правничої допомоги, колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає залишенню без розгляду з огляду на наступне.

На підтвердження наявності підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, позивачем додано до вказаної заяви: копію договору про надання правової допомоги № 03-09/18-01 від 03 вересня 2018 року з додатковими угодами до нього, копії свідоцтв про зайняття адвокатською діяльністю, копію акта прийому-передачі наданих послуг № 1 від 05 лютого 2020 року, № 2 від 04 червня 2020 року, копію звіту № 1 та № 2 про надані послуги, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-4 ст.134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 1-6 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

В той же час, відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Перевіряючи відповідність поданої представником ТОВ «ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС» заяви про стягнення витрат на оплату правничої допомоги, колегією суддів встановлено, що заявником не дотримано вимоги ч.7 ст.139 КАС України, а саме: подано відповідну заяву із доказами на підтвердження розміру понесених витрат з порушенням встановленого законодавством п`ятиденного строку.

Так, як вбачається з матеріалів справи, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду прийнята 03 червня 2020 року.

Таким чином, останнім днем встановленого нормами адміністративного процесуального законодавства імперативного строку для подання доказів розміру витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, був 08 червня 2020 року (понеділок).

В той же час, заява про стягнення витрат на оплату правничої допомоги з відповідними доказами подана представником ТОВ «ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС» 09 червня 2020 року, що підтверджується самою заявою разом з підписом адвоката та відповідною датою « 09 червня 2020 року».

Колегія суддів наголошує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строк, встановлений ч.7 ст.139 КАС України, є імперативним та не підлягає поновленню або продовженню у випадку його пропуску. Так, у випадку пропуску такого строку Кодексом адміністративного судочинства України чітко передбачено процесуальний наслідок - відповідна заява підлягає залишенню без розгляду.

Отже, враховуючи викладені обставини та наведені норми права, колегія суддів доходить висновку, що заява ТОВ «ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС» від 09 червня 2020 року про стягнення витрат на оплату правничої допомоги, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції, підлягає залишенню без розгляду.

Нормами ч.3 ст.328 КАС України не передбачено оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про залишення без розгляду заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у касаційному порядку.

Керуючись ст.ст.132, 139, 241, 243, 253, 248, 328 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖОЙ ПРОДАКШИНС» про стягнення витрат на оплату правничої допомоги - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 01.07.2020.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма