Справа № 336/7379/19
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

29.05.20Справа № 336/7379/19
Пр. № 2-а/336/24/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Куліш Світлани Анатоліївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, яку винесено 9 листопада 2019 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Куліш С.А. за ознаками правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КупАП.

В обґрунтування вимог в заяві зазначив, що оскаржувана постанова містить висновки про рух транспортного засобу DAF FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом TAD CLASSIC 40-3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його керуванням 9 листопада 2019 року з вантажем, що виступає за шириною на 0,5 метри від зовнішнього (заднього краю) габаритного ліхтаря і не позначений табличкою відповідно до вимог пункту 30.3 «з» Правил дорожнього руху України. Означені дії, на думку автора постанови, містять ознаки порушення пункту позивачем пункту 30.3 «з» Правил дорожнього руху України і утворюють диспозицію ч. 1 ст. 122 КупАП.

Оскаржувана постанова винесена з порушеннями чинного законодавства. До таких порушень відноситься, зокрема, хибний та не підтверджений будь-якими фактичними даними висновок автора протоколу про те, що вантаж виступав за шириною саме на 0,5 метри, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази здійснення габаритно-вагового контролю, який в силу п. 6 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю, і лише за результатами точного та (або) габаритно-вагового контролю посадові особи Укртрансбезпеки визначають належність транспортного засобу до великовагових або великогабаритних. Фактично ж зупинка автомобіля під керуванням позивача була здійснена на узбіччі проїзної частини дороги за відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів, в темну пору доби, вимірювання з використанням відповідного обладнання взагалі не відбувалось, що є грубим порушенням вказаного «Порядку…». Статтею 280 КУпАП внормовано обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа у його вчиненні, а висновки про наявність в діях особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ознак правопорушення, повинні ґрунтуватися на належних, допустимих та достовірних доказах.

У відсутність події адміністративного правопорушення та ознак складу правопорушення в його діях просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення, винесену відповідачем 11 вересня 2019 року.

Позивач до суду не з`явився, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про вирішення справи у його відсутність, а також прохання про задоволення позову, що у відповідності до ч. 3 ст. 194 КАС України не є перешкодою для вирішення справи без участі позивача.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явилася; надавши відзив на позов та клопотання про вирішення спору у її відсутність.

Вказані обставини згідно із ч. 3 ст. 194 КАС зумовили проведення судового розгляду без участі сторін в порядку письмового провадження.

З письмового що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності посадовою особою управління патрульної поліції було дотримано порядок накладення адміністративного стягнення у зв`язку із вчиненням позивачем адміністративного правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху.

Позивач допустив порушення Правил дорожнього руху України, перевозячи вантаж, що виступає за шириною 0,5 метра від зовнішнього (заднього) краю габаритного ліхтаря, проте не був позначений табличкою відповідно до вимог п. 30.3 ПДР. Порушення цього пункту правил утворює диспозицію ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим було винесено постанову з дотриманням вимог законодавства про адміністративні правопорушення, що встановлюють процедуру притягнення до адміністративної відповідальності. До правопорушника застосовано передбачене санкцією статті покарання у виді штрафу в розмірі 255 грн. Вимірювання ширини вантажу було здійснено за допомогою рулетки, яка у відповідності до положень Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, повірці не підлягає. Означені обставини зафіксовані в процесі притягнення позивача до відповідальності за допомогою нагрудного відеореєстратора поліцейського.

У відсутність будь-яких порушень прав позивача з боку суб`єкта владних повноважень просить про залишення позову без задоволення.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 9 листопада 2019 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Куліш С.А. відносно позивача винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КупАП за ознаками порушення правил правил перевезення вантажів.

Фактичні обставини вчинення правопорушення, як випливає із змісту постанови, зводяться до того, що позивач о 20-00 годині на 367 кілометрі автодороги М-03 Київ-Харків-Довжанський керувючи транспортним засобом, перевозив вантаж, що виступає за шириною на 0,5 метри від (зовнішнього) заднього краю габаритного ліхтаря і не позначений табличкою відповідно до вимог пункту 30.3 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КупАП, за ознаками якої складений протокол, передбачений, зокрема, такий склад адміністративного правопорушення, як порушення правил перевезення вантажів.

Пункт 22.4 «Правил дорожнього руху України», порушення якого інкриміновано позивачу, приписує позначати вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, відповідно до вимог підпункту "з" пункту 30.3 цих Правил.

Згідно з вказаним підпунктом «з» пункту 30.3 «Правил…» розпізнавальний знак "Негабаритний вантаж", який розміщується на крайніх зовнішніх частинах вантажу, що виступає за габарити транспортного засобу на відстань, більшу ніж це передбачено пунктом 22.4 цих Правил, являє собою сигнальні щитки або прапорці розміром 400 х 400 мм з нанесеними по діагоналі червоними і білими смугами, що чергуються (ширина - 50 мм), а в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості - світлоповертачами або ліхтарями: спереду білого кольору, ззаду - червоного, збоку - оранжевого.

Як слідує з наведеного пункту правил безпеки дорожнього руху, перевищення вантажем, що перевозиться, за шириною 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, має тягти за собою оснащення цього вантажу розпізнавальним знаком, який передбачений підпунктом «з» пункту 30.3 «Првил дорожнього руху України».

Перевищення за шириною вантажу, що перевозив позивач, становило 0,5 метра від зовнішнього (заднього краю) габаритного ліхтаря.

Констатуючи достеменність цього висновку, суд знаходить неспроможними твердження позивача про голослівність цього умивоводу інспектора поліції, оскільки з оглянутого судом відеозапису процедури фіксації правопорушення випливає, що відповідний замір був зроблений співробітником поліції на місці зупинки траснпортного засобу.

Означені дії відбувалися у присутності правопорушника, з його участю, при цьому ним не оспорювався результат вказаного вимірювання.

Суд вважає, що висновок автора постанови грунтується на достатніх фактичних даних, що свідчать на користь порушення позивачем правил безпеки дорожнього руху.

Твердження про необхідність повірки вимірювального засобу, яким є рулетка, що використовувалась відповідачем, є неспроможними, наповненими демагогічним змістом.

Твердження про порушення поліцейським Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні в частині припису здійснення габаритно-вагового контролю виключно у відповідних пунктах суд до уваги не приймає, оскільки у відповідності до преамбули означеного «Порядку…», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року, його дія поширюється на вітчизняних та іноземних перевізників, що здійснюють перевезення вантажів на території України.

Поняття перевізника наведене в статті 909 ЦК України і припускає особу, що здійснює діяльність в сфері перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти і т. і. на підставі договорів перевезення, а здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів підпорядковане меті отримання дозволу на рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами та визначення розміру плати за проїзд транспортного засобу, габаритні параметри якого перевищують нормативні.

Позивача ж притягнуто до адміністративної відповідальності як водія транспортного засобу, що перевозив негабаритний вантаж, за процедурою, що внормована законодавством про адміністративні правопорушення, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», яка не потребує попереднього здійснення габаритно-вагового контролю у відповідності до спеціального законодавства.

В силу ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а за змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Не вбачаючи підстав для констатації в діях посадової особи, уповноваженої на виявлення правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху, порушень законності при притягненні фізичної особи до відповідальності, суд вважає, що оскаржувану постанову винесено у відповідності до вимог законодавства, що регулює притягнення до адміністративної відповідальності за загальними правилами.

Вирішуючи позов, суд вважає, що позивач не довів ґрунтовність своїх тверджень, тоді як надані суб`єктом владних повноважень фактичні дані свідчать, як зазначено, про те, що ОСОБА_1 не дотримався вимог пункту 22.4 у взаємозв`язку з підпунктом «з» п. 30.3 «Правил дорожнього руху України».

Хоча в силу ст. 77 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень тягар доведення правомірності рішень, дій чи бездіяльності покладений на відповідача, проте однією з засад адміністративного судочинства є змагальність сторін, що означає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення.

Наголошуючи на тому, що інспектор не довів винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, він не лише не надає доказів того, що розмір його багажу відповідав встановленим правилами про безпечний рух габаритам, а взагалі не зазначає, чи були ним дотримані вимоги законодавства про дорожній рух в цій частині.

Проте той факт, що процесуальним опонентом позивача є суб`єкт владних повноважень, не звільняє сторону від доказування в розумінні ст. 78 КАС України.

Метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, що означає наявність такої передумови для захисту права, як його порушення суб`єктом владних повноважень.

У відповідності до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При розв`язанні позовних вимог, суд у відповідності до наведеної статті вважає за можливе врахувати, що порушення правил безпеки руху, яке не є тяжким, позивач припустив не навмисно, суспільно небезпечних наслідків від цього не настало.

Враховуючи, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є не покарання, а запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі законності та поваги до суспільних цінностей, суддя знаходить за можливе звільнити особу від накладеного на неї стягнення.

За змістом ст. 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладені обставини, задовольняючи позов частково, суд знаходить всі підстави для зміни постанови в частині покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафу, вважаючи за доцільне обмежитися усним зауваженням у зв`язку із малозначністю вчиненого.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 194, 242-246, 293, 295 КАС України, ст. ст. 1, 7, 9, 251, 280, 121 ч. 6, 22, 258, 288 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Куліш Світлани Анатоліївни задовольнити частково.

Змінити постанову від 09.11.2019 року, яку винесено інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Куліш С.А. за ознаками правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КупАП, відносно ОСОБА_1 .

Викласти постанову в частині накладення стягнення у такій редакції:

«Звільнити ОСОБА_1 від відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Копію рішення суду невідкладно надіслати учасникам справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива