Справа № 520/5345/2020
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 р. № 520/5345/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Харківській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Харківській області №172531 від 07.04.2020 року про застосування до ТОВ "Новаагро України" адміністративно - господарського штрафу у розмірі 8500 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що в розумінні вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" не є перевізником, а отже не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт в межах спірних правовідносин, а отже підстави для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу - відсутні.

Ухвалою суду від 06.05.2020 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача, 11.06.2020 надано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач зазначив, що згідно наданого до суду відзиву на позов зазначив, що за результатами документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки KRONE, номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що загальна маса транспортного засобу разом з причіпом та вантажем становила 43,920 т при нормативно допустимій 40 т для даного типу транспортного засобу. В акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №212626 від 21.02.2020 зафіксовано відсоткове співвідношення перевищення параметрів від нормативу, зокрема, по загальній масі перевищення становило 9,8%. Таким чином допущене Товариством з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" порушення законодавства про автомобільний транспорт підпадає під дію абзацу 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у зв`язку з чим постанова Управління Укртрансбезпеки у Харківській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №172531 від 07.04.2020 є законною та обґрунтованою, винесеною відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

11.06.2020 від представника позивача надійшло клопотання про надання можливості довести розмір фактично понесених судових витрат у зв`язку із розглядом справи №520/5345/2020.

Відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з п.10 ч.1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

На підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Харківській області у період з 17.02.2020 по 23.02.2020 та направлення на перевірку від 17.02.2020 №018955, 21.02.2020 співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області проводилась рейдова перевірка на 516 км а/д М-03 «Київ - Харків - Довжанський».

В ході перевірки зупинено транспортний засіб марки КАМАЗ, модель 65117-1030, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки KRONE, модель AZW 18, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Водій транспортного засобу ОСОБА_1 надав для перевірки посадовим особам Управління Укртрансбезпеки у Харківській області наступні документи:

- посвідчення водія відповідної категорії серії НОМЕР_3 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки КАМАЗ, модель 65117-1030, номерний знак НОМЕР_1 , серії НОМЕР_4 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (причепу) марки KRONE, модель AZW 18, номерний знак НОМЕР_2 , серії НОМЕР_5 ;

- товарно-транспортну накладну № ВЗ190000226 від 21.02.2020.

Відповідно до наданих документів було встановлено, що автомобільним перевізником є ТОВ «НОВААГРО УКРАЇНА», яке надавало послуги з перевезення вантажу з м. Вовчанськ Харківської області до смт. Чкаловське Чугуївського р-ну Харківської області.

За результатами документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки КАМАЗ, модель 65117-1030, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки KRONE, модель AZW 18, номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що загальна маса тягача разом з напівпричепом та вантажем становила 43,920 т при нормативно допустимій 40 т для даного типу транспортного засобу.

Посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Харківській області використали дані щодо ваги транспортних засобів та вантажу, які були зазначені у товарно-транспортній накладній №ВЗ190000226 від 21.02.2020.

На підставі наданих водієм документів, контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області було складено довідку про здійснення габаритно-вагового контролю №0007265 від 21.02.2020.

У зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0023228 від 21.02.2020.

На підставі цього співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області було складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0023228 від 21.02.2020.

За результатами перевірки встановлено відсутність у ТОВ "НОВААГРО УКРАЇНА" дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів, виданий компетентними уповноваженими органами. Вказане зафіксовано в акті №212626 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 21.02.2020.

За висновкам акту перевірки, Позивачем допущено порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке підпадає під дію абзацу 14 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Водій ОСОБА_1 відмовився від підпису акту та дачі письмових пояснень по суті виявлених порушень, у зв`язку з чим, відповідно до п. 22 Порядку № 1567, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області внесено відповідний запис.

Повідомленням №27747/37-1/24-20 від 26.03.2020, направленим поштою 27.03.2020 відповідно до списку №3993 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих у відділення поштового зв`язку №22 AT «УКРПОШТА», Позивача було викликано на 07.04.2020. Повідомлення було отримано Позивачем 01.04.2020, про що свідчить Повідомлення про вручення поштового відправлення.

З огляду на зазначене, Позивач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

На розгляд справи щодо акту №212626 від 21.02.2020 прибув представник позивача Прокопенко Юрій Станіславович.

За результатами розгляду справи винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №172531 від 07.04.2020 за порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, та відповідно до ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Копію постанови №172531 від 07.04.2020 видано представнику позивача на руки, про що свідчить відповідна розписка на постанові, наданої представником відповідача до відзиву.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 3 п. 1 постанови КМУ №442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті реорганізовується шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, а також підпорядкувавши службі, що утворюється - Державній службі України з безпеки на транспорті, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека).

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п.8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Підпунктом 15 пункту 5 Положення №103 передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року, відповідно до пунктів 3, 4 якого органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно правових актів.

Згідно з п.16 Порядку №1567 під час рейдової перевірки може проводитись габаритно-ваговий контроль.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що реалізацію державної політики, у тому числі, з питань безпеки на наземному транспорті покладено на Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України від 05.04.2001 року №2344 «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частина 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентним уповноваженими органами або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м (п. 30 Порядку №879).

Відповідно до п.п.2-4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 року № 1094.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п. 1.10 ПДР габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Згідно з п. 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 №1007/1207 (далі - Порядок №1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Відповідно до п.п. 3, 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок №879) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до п.п. 16, 18 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Згідно п.20 Порядку №879 за результатами точного та/або документального габаритно- вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до п.5 Порядку №1007/1207 працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом б пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху; здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Відповідно до пп.пп.4-8 п.4 Порядку №1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Згідно п.2.4-2 ПДР у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Згідно з пп.5-1 п.2 Порядку №879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Як вбачається з матеріалів справи, при здійсненні документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки КАМАЗ, модель 65117-1030, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки KRONE, модель AZW 18, номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що загальна маса тягача разом з напівпричепом та вантажем становила 43,920 т при нормативно допустимій 40 т для даного типу транспортного засобу.

На підставі товарно-транспортної накладної №ВЗ190000226 від 21.02.2020 фахівцями Управління Укртрансбезпеки у Харківській області було складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0007265 від 21.02.2020, відповідно до якої повна маса транспортного засобу складає 43,92 тони.

Суд наголошує, що до перевірки водієм ОСОБА_1 було надано товарно-транспортну накладну №ВЗ190000226 від 21.02.2020, якою супроводжувався вантаж та згідно якої автомобільним перевізником зазначено позивача - ТОВ «НОВААГРО»; автомобіль марки КАМАЗ, модель 65117-1030, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки KRONE, модель AZW 18, номерний знак НОМЕР_2 , а найменування вантажу відходи 1-2 кат. гречані насипом вагою брутто 43,92 т, тара 16,66 т, нетто 27,260 т.

Позивач в позовній заяві зазначає, що не був перевізником дослідженого вантажу та передав зазначені транспортні засоби у користування третій особі.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно з договором оренди нежитлового приміщення №30-В від « 02» липня 2018 року ТОВ «НОВААГРО УКРАЇНА» (орендодавець) передав, а TOB «СОВТА» (орендар) прийняв в тимчасове оплатне користування виробничо-складську будівлю, розташовану за адресою: Харківська обл., смт. Васищево, вул. Овочева, 13, загальною площею - 9587,3 м. кв.

За актом приймання передачі від 02.01.2019 до цього договору ТОВ "НОВААРО УКРАЇНА" (орендодавець) передав, а ТОВ "СОВТА" (орендар) прийняв в тимчасове оплатне користування, з-поміж іншого, транспортний засіб марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки KRONE, номерний знак НОМЕР_6 цього приводу суд зазначає наступне.

Враховуючи положення додаткової угоди №3 від 27.06.2019 до договору оренди нежитлового приміщення №30-В від « 02» липня 2018 року, строк оренди визначається з моменту передання об`єкту за актом приймання-передачі до 30 червня 2020 року.

Суд оцінює зазначені обставини в контексті інформації, яка міститься у транспортних документах, а саме товарно-транспортній накладній №ВЗ190000226 від 21.02.2020, якою супроводжувався вантаж та згідно якої автомобільним перевізником зазначено позивача - ТОВ «НОВААГРО УКРАЇНА».

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; внутрішні перевезення - перевезення пасажирів та/чи вантажів територією України без перетину державного кордону України.

Частиною 1 статті 33 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 141.10.1997 №363, яким затверджено Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна (абзац 27 глава 1, п. 11.1 Правил).

Як вже було зазначено, транспортування вантажу здійснювалось відповідно до товарно-транспортної накладної, згідно з якою перевізником є саме позивач.

Отже, згідно положень Закону України «Про автомобільний транспорт» позивач у даному випадку має статус перевізника.

Зміст інформації, яка міститься у товарно-транспортній накладній щодо перевізника, позивачем не оскаржується.

Інформація щодо використання транспортних засобів орендарем ТОВ "СОВТА" під час перевезення дослідженого вантажу у транспортних документах відсутня.

Згідно із пунктом 6.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 27 січня 2011 року за №123/18861, якщо власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортним засобом іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою (додатки 1 і 2), поданою ними особисто або уповноваженим представником (за винятком випадків, коли в Центрі наявна інформація про анулювання таких повноважень), працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Відповідно до абзацу 4 пункту 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (далі - Порядок №1388), тимчасовий реєстраційний талон видається сервісним центром МВС за бажанням користувача чи розпорядника транспортним засобом та за зверненням власника, що передав транспортний засіб у користування і/або розпорядження фізичній або юридичній особі на строк, зазначений у його заяві або документах, які підтверджують право користування і/або розпорядження транспортним засобом.

Суд звертає увагу, що водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Разом з тим, із зібраних матеріалів справи вбачається, що водієм транспортного засобу не було надано представнику Управління доказів оренди транспортного засобу іншими особами під час здійснення відповідних заходів контролю, а пред`явлено лише основні реєстраційні документи транспортного засобу, видані на ТОВ «НОВААГРО УКРАЇНА».

Суд також ставить під сумнів відомості акту приймання-передачі, зокрема, транспортного засобу марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки KRONE, номерний знак НОМЕР_6 від 02.01.2019 до договору оренди №30-В від 02.07.2018, оскільки такий датовано та підписано раніше реєстрації права власності за позивачем вказаних транспортних засобів, яка згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів відбулась 31.05.2019. Отже, документально позивачем 02.01.2019 передано в оренду транспортні засоби, які на той час ще не перебували у його власності та фактично не могли бути предметом договору оренди.

Позивачем не спростовано вказані обставини та не повідомлено причини, що стали підставою виникнення вказаних розбіжностей.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт у вигляді перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм на 9,8% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відтак, відповідач правомірно застосував до позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 8500,00 грн. згідно з оскаржуваною постановою №172531 від 07.04.2020.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що 15.05.2020 від Управління Укртрансбезпеки у Харківській області надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача на Державну службу України з безпеки на транспорті. Вказане клопотання не підлягає задоволенню з тих підстав, що позивач у позовній заяві правильно визначив відповідача - Державну службу України з безпеки на транспорті проте конкретизував структурний підрозділ відповідача в особі Управління Укртрансбезпеки у Харківській області.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №172531 від 07.04.2020 є правомірною та такою, що прийнята відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування вказаної постанови належить відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" (вул. Чернишевська, буд. 66, м. Харків, 61002, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Харківській області (просп. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135, ) про скасування постанови - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов