Справа № 640/21969/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Мельничука В.П. та Чаку Є.В.,

за участю секретаря - Король Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом Державного науково-дослідного інституту технологій кібербезпеки та захисту інформації до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року Державний науково-дослідний інститут технологій кібербезпеки та захисту інформації звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у м. Києві (процесуальним правонаступником якого є Головного управління ДПС у м. Києві) від 24 жовтня 2018 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що позивач порушив строки сплати єдиного внеску за період з 21 січня 2016 року по 26 березня 2018 року, у зв`язку з чим йому нараховані штрафні санкції та пеня.

Державний науково-дослідний інститут технологій кібербезпеки та захисту інформації подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що сплачував єдиний внесок у повному розмірі та в установлений строк.

Справу було призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Разом з тим ухвалою суду від 03 березня 2020 року справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів:

- зобов`язано Головне управління ДФС у м. Києві надати копії документів від 04 січня 2016 року № , від 01 березня 2018 року № , від 07 квітня 2017 року № , від 05 січня 2018 року № , від 08 лютого 2018 року № , від 05 грудня 2017 року № , від 02 червня 2017 року № та від 03 липня 2017 року № .

- запропоновано Державному науково-дослідному інституту технологій кібербезпеки та захисту інформації надати додаткові пояснення щодо сплати єдиного внеску, визначеного у документах від 04 січня 2016 року № , від 01 березня 2018 року № , від 07 квітня 2017 року № , від 05 січня 2018 року № , від 08 лютого 2018 року № , від 05 грудня 2017 року № , від 02 червня 2017 року № та від 03 липня 2017 року № .

На виконання вимог зазначеної ухвали Головне управління ДФС у м. Києві надало копії запитуваних документів, якими є звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за грудень 2015 року, березень, травень. червень, листопад, грудень 2017 року, січень, лютий 2018 року.

Ухвалою суду від 25 червня 2020 року, що занесена до журналу судового засідання та окремим документом не викладалася, Головне управління ДФС у м. Києві було замінено на його процесуального правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві.

Під час судового засідання представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти апеляційної скарги та просила суд відмовити в її задоволенні, посилаючись на те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року - без змін, виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції встановив та сторони справи не заперечують, що Головне управління ДФС у м. Києві винесло рішення від 24 жовтня 2018 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Вказаним рішенням Державному науково-дослідному інституту технологій кібербезпеки та захисту інформації були нараховані штраф у розмірі 68955 грн 92 коп. та пеня у розмірі 1222 грн 57 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням контролюючого, Державний науково-дослідний інститут технологій кібербезпеки та захисту інформації звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання його протиправним та скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог Державного науково-дослідного інституту технологій кібербезпеки та захисту інформації, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується своєчасність сплати позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в той час, як акт перевірки, складений відповідачем в цій частині не містить аналізу щодо строків сплати позивачем відповідних грошових зобов`язань, а тому висновки акта перевірки в частині порушення позивачем строків сплати єдиного внеску є необґрунтованими та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, оскільки він не знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Державний науково-дослідний інститут технологій кібербезпеки та захисту інформації є платником єдиного внеску згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та перебуває на обліку в Головному управління ДПС у м. Києві.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску визначені у ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ч.ч. 7, 8 цього Закону єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з податковим органом за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

За правилами п. 6 ч. 1 ст. 1 відповідного Закону сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом, є недоїмкою.

Наслідки порушення строків сплати єдиного внеску передбачені ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно з ч. 10 ст. 25 зазначеного Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

У свою чергу положення п. 2 ч. 11 ст. 25 цього Закону передбачають, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску податковий орган застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідач у відзиві на позову заяву та в апеляційній скарзі зазначає, що Державний науково-дослідний інститут технологій кібербезпеки та захисту інформації сплатив єдиний внесок за грудень 2015 року, березень, травень, червень, листопад, грудень 2017 року, січень, лютий 2018 року із порушенням установленого строку на 1-6 днів. Зазначена обставина була встановлена контролюючим органом на підставі даних інформаційної системи.

На підтвердження своїх доводів Головне управління ДФС у м. Києві надало розрахунок штрафної санкції та витяги з інформаційної картки платника. Зазначені документи вказують на те, що Державний науково-дослідний інститут технологій кібербезпеки та захисту інформації:

- у грудні 2015 року сплатив єдиний внесок у розмірі 58150 грн 35 коп. з порушенням установленого стоку на 6 днів; нарахування єдиного внеску здійснено на підставі документа від 04 січня 2016 року № ;

- у березні 2017 року сплатив єдиний внесок у розмірі 50435 грн 90 коп. з порушенням установленого стоку на 4 дні; нарахування єдиного внеску здійснено на підставі документа від 01 березня 2018 року № ;

- у травні 2017 року сплатив єдиний внесок у розмірі 28315 грн 70 коп. з порушенням установленого стоку на 1 день; нарахування єдиного внеску здійснено на підставі документа від 07 квітня 2017 року № ;

- у червні 2017 року сплатив єдиний внесок у розмірі 9934 грн 50 коп. з порушенням установленого стоку на 1 день; нарахування єдиного внеску здійснено на підставі документа від 03 липня 2017 року № ;

- у листопаді 2017 року сплатив єдиний внесок у розмірі 50362 грн 15 коп. з порушенням установленого стоку на 2 дні; нарахування єдиного внеску здійснено на підставі документа від 05 грудня 2017 року № ;

- у грудні 2017 року сплатив єдиний внесок у розмірі 50259 грн 70 коп. з порушенням установленого стоку на 3 дні; нарахування єдиного внеску здійснено на підставі документа від 05 січня 2018 року № ;

- у січні 2018 року сплатив єдиний внесок у розмірі 50435 грн 95 коп. з порушенням установленого стоку на 2 дні; нарахування єдиного внеску здійснено на підставі документа від 08 лютого 2018 року № ;

- у лютому 2018 року сплатив єдиний внесок у розмірі 46885 грн 35 коп. з порушенням установленого стоку на 6 днів; нарахування єдиного внеску здійснено на підставі документа від 01 березня 2018 року № ;

У свою чергу Державний науково-дослідний інститут технологій кібербезпеки та захисту інформації, звертаючись до суду із адміністративним позовом, обґрунтовував свої вимоги тим, що сплатив єдиний внесок у встановлений ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» строк.

На підтвердження своїх доводів позивач надав копії таблиць № 4 «Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми грошового забезпечення та на суми допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами», які є частиною звітності з єдиного внеску, та платіжних доручень про сплату єдиного внеску. Згідно з вказаними документами, позивач здійснив нарахування, зазначив у звітах та сплатив єдиний внесок:

- у грудні 2015 року в розмірі 486244 грн 87 коп.;

- у березні 2017 року в розмірі 250311 грн 12 коп.;

- у травні 2017 року в розмірі 495123 грн 59 коп. (позивач надав копії платіжних доручень на суму 493607 грн 51 коп., проте розбіжність у сумі 1516 грн 08 коп. є меншою, ніж зазначає відповідач (28315 грн 70 коп.);

- у червні 2017 року в розмірі 371952 грн 50 коп.;

- у листопаді 2017 року в розмірі 393607 грн 55 коп.;

- у грудні 2017 року в розмірі 566380 грн 45 коп.;

- у січні 2018 року в розмірі 382939 грн 23 коп.;

- у лютому 2018 року в розмірі 457626 грн 16 коп.

Враховуючи, що у наданих позивачем копіях таблиць № 4 зазначені інші суми єдиного внеску, ніж вказані у розрахунку штрафних санкцій та витягах з облікової картки платника, ухвалою суду від 03 березня 2020 року у відповідача були витребувані копії документів від 04 січня 2016 року № , від 01 березня 2018 року № , від 07 квітня 2017 року № , від 05 січня 2018 року № , від 08 лютого 2018 року № , від 05 грудня 2017 року № , від 02 червня 2017 року № та від 03 липня 2017 року № .

Як раніше зазначалося, на виконання вимог зазначеної ухвали Головне управління ДФС у м. Києві надало копії запитуваних документів, якими є звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за грудень 2015 року, березень, травень, червень, листопад, грудень 2017 року, січень, лютий 2018 року. Одним із додатків до вказаних звітів є таблиця № 4 «Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми грошового забезпечення та на суми допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами».

Суми єдиного внеску, які зазначені в звітності, що надана відповідачем, відповідають сумам єдиного внеску, які зазначені в звітності, що надана позивачем.

Натомість посилання на суми єдиного внеску, що зазначені у розрахунку, а саме - за грудень 2015 року - 58150 грн 35 коп., за березень 2017 року - 50435 грн 90 коп., за травень 2017 року - 28315 грн 70 коп., за червень 2017 року - 9934 грн 50 коп., за листопад 2017 року - 50362 грн 15 коп., за грудень 2017 року - 50259 грн 70 коп., за січень 2018 року - 50435 грн 95 коп. та за лютий 2018 року - 46885 грн 35 коп., в наданих відповідачем звітах від 04 січня 2016 року № , від 01 березня 2018 року № , від 07 квітня 2017 року № , від 05 січня 2018 року № , від 08 лютого 2018 року № , від 05 грудня 2017 року № , від 02 червня 2017 року № та від 03 липня 2017 року № - відсутні.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що Державний науково-дослідний інститут технологій кібербезпеки та захисту інформації надав докази своєчасної сплати єдиного внеску, що був задекларований, зокрема за грудень 2015 року, березень, травень, червень, листопад, грудень 2017 року, січень, лютий 2018 року, є законним і обґрунтованим.

У свою чергу відповідач не довів наявності підстав, передбачених ч. 10, п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», для нарахування штрафу та пені.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог Державного науково-дослідного інституту технологій кібербезпеки та захисту інформації.

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 07 листопада 2019 року, та не можуть бути підставами для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді В.П. Мельничук

Є.В. Чаку

Постанова складена у повному обсязі 30 червня 2020 року.