Справа № 159/2089/20
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 рокум. КовельСправа № 159/2089/20

Провадження № 2-а/159/75/20

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. в складі

головуючого - судді Логвинюк І. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області за правилами спрощеного позового (письмового) провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти з обслуговування м. Ковеля Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України молодшого лейтенанта Ядзеняка Романа Васильовича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 06.05.20 р. звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом, просить визнати незаконною та скасувати постанову, винесену інспектором роти з обслуговування м. Ковеля Управління патрульної поліції (далі - УПП) у Волинській області молодшим лейтенантом Ядзеняком Р.В. (далі - відповідач - поліцейський) серії ДП 18 № 235540 від 26.04.20 р. (далі - оскаржувана постанова), якою його притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 121 і ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн; закрити провадження у справі про адмінправопорушення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою він відповідачем - поліцейським був притягнутий до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено вказане вище стягнення. Він притягнутий до адмінвідповідальності за те, що о 07 год. 50 хв. 26.04.20 р. на 488 км а/д М - 07 «Київ - Ковель - Ягодин» здійснив рух т/з, у якого встановлені шини з різним типом малюнків на задній осі, чим порушив п. 31.4.5 «г» ПДР України; керував т/з у крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот, розворот чи випередження, в той час, коли інші смуги для руху були не зайняті, чим порушив п. п. 11.5 ПДР України. Зазначає, що оскаржувану постанову вважає незаконною, необґрунтованою. Так при винесенні оскаржуваної постанови посадова особа не з`ясувала, чи було вчинене адмінправопорушення і чи він винуватий у його вчиненні. Покликаючись на ст. 19 Конституції України, ст. ст. 245, 246 КУпАП, зазначає, що він у вказаний у оскаржуваній постанові час, дійсно, рухався на а/д М - 07 «Київ - Ковель - Ягодин» у напрямку м. Ковеля Волинської області, був безпідставно зупинений поліцейськими. Він рухався у крайній правій, а не у крайній лівій смузі, як це зазначено у оскаржуваній постанові, і п. 11.5 ПДР України не порушував. Поліцейський, який розглядав справу на місці, не надав йому доказів того, що він рухався у крайній лівій полосі; прийняв рішення всупереч вимогам ст. ст. 251, 252 КУпАП. Того дня він рухався за маршрутом Ковель - Ягодин - Ковель і пробив колесо. Знявши колесо, він поставив запаску, тому малюнки на шинах були різними. Покликаючись на п. 31.4.5 «г» ПДР України, зазначає, що автомобіль, яким він керував, є легковим. Тому відповідальності лише за наявність на шинах різного малюнку протектора, на відміну від водіїв вантажного автомобіля, він як водій легкового авта нести не має. Наявності ж шин різних моделей йому не інкриміновано. Відповідальність за рух у крайній лівій смузі передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, а не ч. 1 ст. 122 КупАП. Накладений на нього розмір адмінстягнення не відповідає санкціям ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КупАП і суперечить ст. 36 КУпАП. Покликання на ст. 36 КУпАП у оскаржуваній постанові відсутнє. Покликаючись на ст. 55 Конституції України, п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, просить позов задовольнити.

08.05.20 р. було відкрито провадження у справі за ухвалою суду.

Вказану вище ухвалу суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачами отримано під розпис 18.05.20 р..

14.05.20 р. до суду надійшов відзив відповідача - УПП - на позовну заяву, обґрунтований тим, що оскаржувана постава винесена поліцейським з дотриманням вимог чинного законодавства: причиною зупинення автомобіля під керуванням позивача стало виявлення факту, що позивач здійснює рух т/з, у якого встановлено шини з різним типом малюнків протектора на задніх вісях у порушення п. 31.4.5 «г» ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП; позивач керував т/з у крайній лівій смузі, не маючи намір здійснити поворот, розворот чи випередження у той час, коли інші смуги для руху були не зайняті, у порушення п. 11.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Поліцейський Ядзеняк Р.В. належно представився, пояснив позивачеві суть порушення ПДР України, причину та підставу зупинення його авта та перевірки документів; попросив пред`явити документи, зазначені у п. 2.1 ПДР України. З виконанням вимог ст. ст. 222, 272, 251, 252, 280 КУпАП відповідач - поліцейський прийняв рішення про розгляд справи про адмінправопорушення щодо позивача за ч. 1 ст. 121 та 2 ст. 122 КУпАП; розглянув її та виніс оскаржувану постанову. Покликаючись на ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 280, 251, 252 КУпАП, п. п. 8, 11 ч. 1 ст. 23, ч. 1 ст. 40, п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 52, ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п. п. 1.3, 1.9, 2.3 «б», 9.8, 1.1 ПДР України, пп. 16 п. 4 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою КМ України від 28.10.15 р. № 877, п. п. 3, 6, 10, 11 Розд. III Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом НП від 06.11.15 р. № 73, судову практику, зазначає, що позивача було правомірно притягнуто до адмінвідповідальності із застосуванням ст. 36 КУпАП та просить у задоволенні позову відмовити.

За ухвалою суду від 01.06.20 р. позов було залишено без руху.

Копію вказаної вище ухвали суду позивачем було отримано під розпис 19.06.20 р..

24.06.20 р. позивач усунув недоліки своєї позовної заяви.

За станом на 06.07.20 р. позивач не подав до суду відповіді на відзив на позовну заяву.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, відтворивши у судовому засіданні аудіо - відеозапис із носія інформації - диска, наданого суду представником відповідача - УПП; з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121, ч. ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Ч. 1 ст. 121 КУпАП у її редакції за станом на 26.04.20 р., передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово - зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 340 грн.

Ч. 1 ст. 122 КУпАП у її редакції за станом на 26.04.20 р., передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 255 грн.

Ч. 1 ст. 122 КУпАП у її редакції за станом на 26.04.20 р., передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 425 грн.

У оскаржуваній постанові зазначено, що стверджено належно завіреною копією, наданою суду відповідачем - УПП, що позивач о 07 год. 50 хв. 26.04.20 р. на 488 км а/д М - 07 Ковель - Ягодин здійснював рух вказаним вище т/з, у якому встановлено шини з різними типами малюнків на задніх вісях протектору, чим порушив п. 31.4.5. «г» ПДР України; керував т/з в крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот, розворот чи випередження, в той час, коли інші смуги для були не зайнятими, чим порушив п. 11.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП. Накладено стягнення у розмірі 425 грн (штраф) із застосуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП. До постанови додано відео з БК ZM 0326. Копію оскаржуваної постанови вручено позивачеві під розпис.

При цьому суд зауважує, що позивач при обґрунтуванні своїх вимог покликається на те, що відповідачем - поліцейським він притягнутий до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КУпАП, тоді як з копії оскаржуваної постанови слідує, що позивач відповідачем - поліцейським притягнутий до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП. Тому доводи позивача про те, що таке порушення як порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині, що інкриміноване йому відповідачем - поліцейським, неправильно кваліфіковане ним же за ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд відкидає.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМ України від 10.10.01 р. № 1 306.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 31.4. 5 «г», забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

- колеса і шини: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Відповідно до п. 11.5 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПРД його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Згідно із ст. 31 цього ж Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Ст. 40 цього ж Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових т/з, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту копії оскаржуваної постанови, вона винесена вказаним вище відповідачем - поліцейським, який проходить службу у складі УПП у Волинській області НП.

Таким чином між сторонами виник публічно - правовий спір з приводу оскарження вище зазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору провадиться за правилами КАС України.

Відповідно до ст. 2 вище зазначеного Кодексу, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються нормами КУпАП.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так згідно з вимогами ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію винуватості суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Таким чином суд вважає, що відтвореним у судовому засіданні аудіовідео та відеозаписом із цифрового носія інформації (диска), наданого суду відповідачем, дійсно, вбачається, що відповідачем - поліцейським було зупинено позивача о 07 год. 50 хв. 26.04.20 р. на 488 км а/д М - 07 Ковель - Ягодин, коли той здійснював рух вказаним вище т/з. Причину зупинення було повідомлено - порушення вимог п. 11.5 ПДР України - керування т/з у крайній лівій смузі без наміру здійснення повороту, розвороту чи випередження, в той час, коли інші смуги для були не зайнятими. Позивач проти цього у своїх першопочаткових усних поясненнях не заперечив, зазначивши, що їхав так тому, що дорога була вільною. При спілкуванні встановлено відповідачем - поліцейським і те, що у автомобіля позивача шини з різними малюнками протекторів на задніх вісях у порушення п. 31.4.5. «г» ПДР України, на що позивач у своїх першопочаткових усних поясненнях не заперечив та повідомив, що він встановив запасне колесо. У подальшому позивач, дійсно, усно заявив про те, що не порушував ПДР України. Однак таку його позицію суд вважає спробою уникнути відповідальності за скоєне.

П. 4 Постанови Пл. ВС України від 23.12.05 р. № 14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити відхилення інших доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно - владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Ст. 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у цьому випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.

Тому належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, є відповідний орган Національної поліції - відповідач УПП. він же є належним відповідачем за спором.

Однак адміністративний позов позивачем заявлено і до відповідача - поліцейського, тобто до неналежного відповідача.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що кваліфікація дії позивача як водія здійснена відповідачем - поліцейським правильно і його дії відповідають вимогам чинного законодавства. У оскаржуваній постанові обставини справи викладено відповідно до вимог КУпАП, ПДР України, та кваліфікація діянь позивача і призначення стягнення викладені правильно, застосування положень ст. 36 КУпАП здійснено правильно.

За змістом ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову до відповідача - УПП як суб"єкта владних повноважень слід відмовити за безпідставністю позовних вимог; у задоволенні позову до відповідача - поліцейського слід відмовити з наведених вище підстав. В цілому позов не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 10, ч. ч. 1, 2 ст. 122, ч. 1 ст. 121, ст. ст. 125, 222, 245, 251, 252, 256, 268, 272, 278 КУпАП, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: інспектора роти з обслуговування м. Ковеля Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України молодшого лейтенанта Ядзеняка Романа Васильовича, адреса місця служби - 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Незалежності, 156; юридична адреса місця служби - Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - 43025, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15;

відповідач: Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса - 43025, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15;

представник відповідача - Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Гапонюк Ігор Миколайович, юридична адреса місця служби: 43025, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15, адреса місця служби - Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - 43025, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.

Головуючий:І. М. Логвинюк