Справа № 947/14345/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 червня 2020 р.м.ОдесаСправа № 947/14345/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

перевіривши наявність підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 01 червня 2020 року про повернення позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Сенюка Івана Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01 червня 2020 року позов ОСОБА_1 повернуто позивачу, на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, оскільки позов поданий в електронному вигляді ОСОБА_2 від імені позивача, який не надав документ, що підтверджує його повноваження.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, представник Ніколішина С. О., через систему «Електронний суд», подав апеляційну скаргу.

Оскільки апеляційна скарга надійшла в електронному вигляді без матеріалів справи, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2020 року справу було витребувано з суду першої інстанції.

Поряд з цим, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 було залишено без руху, оскільки останнім не було додано документ про сплату судового збору, відповідно до п.1 ч.5 ст.296 КАС України.

Залишаючи позов без руху, суд апеляційної інстанції керувався постановою Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 (провадження №11-1287апп18), згідно якої цей суд наголосив на неможливості застосування у спірних правовідносинах ч.4 ст.288 КУпАП, де передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху було отримано представником апелянта 06 червня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

09 червня 2020 року представник ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків в якій все ж таки вважає, що, на підставі ч.4 ст.288 КУпАП, позивач звільнений від сплати судового збору.

Представник апелянта вважає недоцільним застосування вказаних висновків Великої Палати Верховного Суду.

Так, на його думку, і збір, і державне мито є формою податку. Зміст ч.4 ст.288 КУпАП можна викласти у такій формі: «Особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати податку». Оскільки збір, в тому числі судовий, є формою податку, то при оскарженні постанови, судовий збір сплаті не підлягає.

Також представник апелянта зазначає про неточності у постанові Великої Палати Верховного Суду, які полягають у тому, що цей суд посилався на норму Закону України «Про судовий збір», яка передбачає ставку судового збору саме за винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а не за подання позовної заяви про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

16 червня 2020 року витребувана справа надійшла до суду апеляційної інстанції, а 30 червня 2020 року передана судді-доповідачу.

Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про усунення недоліків, суд апеляційної інстанції вважає необхідним відмовити у її задоволенні та повернути апеляційну скаргу апелянту, виходячи з такого.

У постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року по справі №306/17/16-а, визначено, що відповідно до положень ст. 287 КУпАП у поєднанні із ч. 4 ст. 288 цього Кодексу у разі прийняття уповноваженим органом державної влади чи його посадовою особою постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення (проступку), передбаченого КУпАП, суб`єкти, яким цим Кодексом надано право оскарження, можуть її оскаржити і звільняються від сплати платежу, який має справлятися за подання позовної заяви, скарги у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) чи до суду.

За системного та нормативного підходу до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Верховний Суд України вказав на те, що у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст. 287, 288 КУпАП, ст.ст. 2-4 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI позивач звільняється від сплати судового збору, а тому на цій підставі не повинен сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.

Однаковою мірою це правило стосується і відповідача у спірних правовідносинах, оскільки він як рівноправна сторона в адміністративній справі також має право на апеляційне/касаційне оскарження судового рішення.

Водночас, 18 березня 2020 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі №543/775/17 (провадження №11-1287апп18), у якій відступила від правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16).

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на неможливості застосування у спірних правовідносинах ч.4 ст.288 КУпАП, де передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону № 3674 серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У зв`язку з цим, керуючись вказаним правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає, що за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у справі про скасування постанови про адміністративне правопорушення судовий збір підлягає сплаті на підставі пп.5 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», який передбачає, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах:

за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що доказів сплати судового збору до суду не надано, тобто недолік поданої скарги апелянтом не усунений, суд апеляційної інстанції вважає можливим повернути апеляційну скаргу апелянту, а матеріали справи до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.169, 298 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про усунення недоліків відмовити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 01 червня 2020 року про повернення позову повернути апелянту, а матеріали справи повернути до Київського районного суду м. Одеси.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 30.06.2020 року.