Справа № 360/1977/20
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 червня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1977/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2020 до Луганського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) із позовною заявою до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач, Рубіжанське ОУПФУ), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 28 грудня 2019 року № 575 про відмову в перерахунку пенсії;

- зобов`язати Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області провести позивачу з 19 вересня 2019 року перерахунок пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України: з 29.03.1988 по 10.08.1988 на Шахті «Белореченська» виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля» на посаді учня гірничого робітника підземного з повним робочим днем під землею; з 11.06.1990 по 03.02.1992 на Шахті «ім. XIX з`їзду КПСС» п/о «Ворошиловоградвугілля» на посаді гірничого робітника підземного з повним робочим днем під землею; з 06.07.1992 по 31.07.1992 на Шахті «ім. ХІХ з`їзду КПСС» п/о «Луганськвугілля» на посаді гірничого робітника підземного з повним робочим днем під землею; з 24.06.1993 по 31.10.1993 на Шахті «ім. ХІХ з`їзду КПСС» п/о «Луганськвугілля» на посаді підземного гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем під землею; з 20.06.1994 по 16.08.1994 на Шахті «ім. ХІХ з`їзду КПСС» п/о «Луганськвугілля» на посаді підземного гірничого майстра; з 31.01.1995 по 23.02.1995 на Шахті «ім. ХІХ з`їзду КПСС» п/о «Луганськвугілля» на посаді підземного гірничого майстра з повним робочим днем під землею; з 24.06.1996 по 31.12.2001 у 4 воєнізованому гірничорятувальному загоні Центрального воєнізованого загону Міністерства вугільної промисловості Державної гірничорятувальної служби на посаді помічника командира взводу в штаб на атестовану посаду за Списком № 1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.09.2019 відповідачем призначена позивачу пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням 12 років 5 місяців пільгового стажу роботи шахтаря за Списком № 1, однак, не погоджуючись з розрахунком пільгового стажу, 28.12.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою щодо зарахування йому до пільгового стажу роботи за списком № 1 певних періодів його роботи на пільгових умовах.

Відповідачем прийнято рішення № 575 про відмову в зарахуванні позивачу до пільгового стажу спірних періодів роботи у зв`язку з тим, що ним не надано довідки, які підтверджують пільговий характер робіт за вказані періоди, видані підприємствами, підконтрольними українській владі.

Так, до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України відповідачем не враховано період підземної роботи, а саме:

з 29.03.1988 по 10.08.1988 на Шахті «Белореченська» виробничого об`єднання «Ворошиловоградвугілля» на посаді учня гірничого робітника підземного з повним робочим днем під землею;

з 11.06.1990 по 03.02.1992 на Шахті «ім. ХІХ з`їзду КПСС» в/о «Ворошиловградвугілля» на посаді гірничого робітника підземного з повним робочим днем під землею;

з 06.07.1992 по 31.07.1992 на Шахті «ім. ХІХ з`їзду КПСС» в/о «Луганськвугілля» на посаді гірничого робітника підземного з повним робочим днем під землею;

з 24.06.1993 по 31.10.1993 на Шахті «ім. ХІХ з`їзду КПСС» в/о «Луганськвугілля» на посаді підземного гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем під землею;

з 20.06.1994 по 16.08.1994 на Шахті «ім. ХІХ з`їзду КПСС» в/о «Луганськвугілля» на посаді підземного гірничого майстра;

з 31.01.1995 по 23.02.1995 на Шахті «ім. ХІХ з`їзду КПСС» в/о «Луганськвугілля» на посаді підземного гірничого майстра з повним робочим днем під землею;

з 24.06.1996 по 31.12.2001 у 4 воєнізованому гірничорятувальному загоні Центрального воєнізованого загону Міністерства вугільної промисловості Державної гірничорятувальної служби на посаді помічника командира взводу в штабі на атестовану посаду за Списком № 1.

Позивач вважає дії відповідача щодо незарахування йому на пільгових умовах періодів роботи при призначенні пенсії з 19.09.2019 та відмови у перерахунку пенсії зазначеними періодами роботи під землею до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» неправомірними і такими, що порушують його гарантовані Конституцією соціальні права на пенсійне забезпечення, оскільки позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах, а відсутність у позивача можливості надати довідки щодо пільгового стажу роботи на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови у реалізації наявного у позивача права на пенсійне забезпечення, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалю суду від 22.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 30-31).

09.06.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 36-41), в якому останній заперечував проти позовних вимог з огляду на наступне.

З 19.09.2019 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при наявності загального стажу роботи 30 років 7 місяців 7 днів, в тому числі стаж, який зараховано до Списку № 1 - шахтарі, згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу, які уточнюють особливий характер роботи - 12 років.

Відповідно до п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, відповідачем зараховано до пільгового стажу за Списком № 1, за даними персоніфікованого обліку, періоди роботи у 4 воєнізованому гірничорятувальному загоні з 01.01.2002 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 16.11.2009, з 01.01.2010 по 31.07.2014.

28.12.2019 позивач звернувся до Кремінського відділу обслуговування громадян Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою форми № 10, зареєстрованої під № 2280, за перерахунком пенсії із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи: з 29.03.1988 по 10.08.1988, з 11.06.1990 по 03.02.1992, з 06.07.1992 по 31.07.1992, з 24.06.1993 по 31.10.1993, з 20.06.1994 по 16.08.1994, з 31.01.1995 по 23.02.1995, з 24.06.1996 по 31.12.2001.

Рішенням Рубіжанського ОУФПУ від 28.12.2019 № 579 відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії. Прийняте рішення обґрунтовано тим, що відповідно до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 для визначення права на пенсію на пільгових умовах приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників згідно з додатком № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (п. 20). Позивач довідки, які уточнюють пільговий характер робіт за Списком № 1 управлінню не надав.

Також відповідач зазначив, що позивачем надано до управління копію трудової книжки серії НОМЕР_5. Трудова книжка не містить повних реквізитів наказів, на підставі яких внесені записи до трудової книжки за спірні періоди та відомостей, що дають змогу встановити спеціальний стаж, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах, зокрема відомостей про результати атестації робочого місця.

На думку відповідача, в цьому випадку, подача додаткових документів при звернені за призначенням пенсії на пільгових умовах є обов`язковою.

У разі надання позивачем будь-яких документів для призначення (перерахунку) пенсій (довідка, що підтверджують стаж роботи, довідки, які уточнюють пільговий характер робіт за Списком № 1 та № 2, довідки про заробітну плату, завірені первинні документи, тощо), виданих підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території, застосувати в роботу не буде законних підстав.

Отже, на думку відповідача, зарахувати спірні періоди роботи позивача до пільгового стажу роботи неможливо у зв`язку з ненаданням позивачем пільгових довідок встановленого зразка та копій первинних документів, що містять відомості про безпосередню зайнятість повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці (не менше 80% робочого часу), довідками про підземні спуски-підйоми, а також інформації про проведення атестації цих робочих місць щодо умов праці, віднесених до Списку № 1.

Також відповідач не погоджується з твердженнями позивача про те, що незарахування періодів підземної роботи позбавляє його гарантованого права на отримання мінімальної пенсії шахтаря відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», адже необхідними умовами для перерахунку пенсії позивача на підставі статей 1,8 Закону України «Про престижність шахтарської праці» є наявність в особи стажу роботи на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до розрахунку стажу, позивачу зараховано стаж роботи, як працівнику безпосередньо зайнятому повний робочий день на підземних роботах, з 01.01.2002 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 16.11.2009, з 01.01.2010 по 31.07.2014, який складає 12 років, що не відповідає вимогам статті 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці».

Отже, на думку відповідача, у позивача не має необхідного пільгового стажу роботи відповідно до Закону України «Про престижність шахтарської праці». Для здійснення перерахунку розміру пенсії.

На підставі вищевикладеного, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (арк. спр. 9-10), має статус внутрішньо переміщеної особи відповідно до довідки від 19.09.2019 № 915- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. спр. 11).

19.09.2019 позивач звернувся до Рубіжанського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до заяви було додано: паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудову книжку НОМЕР_5, дипломи про навчання НОМЕР_4 , НОМЕР_6, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заяву про спосіб виплати пенсії (арк. спр. 45,46).

Відповідно до витягу з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати пенсії, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 19.09.2019, загальний страховий стаж складає 30 років 7 місяців 7 днів у тому числі за Списком № 1 - 12 років (арк. спр. 42).

28.12.2019 позивач звернувся до Рубіжанського ОУПФУ із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив врахувати до пільгового стажу періоди його роботи з 29.03.1988 по 10.08.1988, з 11.06.1990 по 03.02.1992, з 06.07.1992 по 31.07.1992, з 24.06.1993 по 31.10.1993, з 20.06.1994 по 16.08.1994, з 31.01.1995 по 23.02.1995, з 24.06.1996 по 31.12.2001. До заяви було додано паспорт, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, трудову книжку НОМЕР_5 (арк. спр. 51).

Рішенням Рубіжанського ОУПФУ від 28.12.2019 № 575 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії. В обґрунтування відмови в перерахунку пенсії зазначено, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 для визначення права на пенсію на пільгових умовах приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників згідно з додатком № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ. Пункт, найменування списків або їх номери, куди включається це період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; виписка з наказу про атестацію робочого місця. ОСОБА_1 зазначені довідки не надав, відтак відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 вищезазначених періодів роботи (арк. спр. 52).

Трудова книжка НОМЕР_5 щодо спірних періодів роботи містить наступні записи:

запис № 5 від 29.03.1998 - Шахта «Білоріченська» ВО «Ворошиловградвугілля», прийнятий на посаду учня гірничого робітника підземного з повним робочим днем під землею, наказ № 480-к від 29.03.1988;

запис № 6 від 30.04.1988 - переведений гріничим робітником ІІ розряду підземним з повним робочим днем під землею, наказ № 129-К від 30.04.1988;

запис № 7 від 10.08.1988 - звільнений за власним бажанням у зв`язку з зарахуванням до вищого навчального закладу, ст. 38 КЗпП УРСР, наказ № 822 к від 12.08.1988;

запис № 13 від 11.06.1990 - шахта ім. ХІХ з`їзду КПРС ВО «Ворошиловградвугілля», прийнятий підземним гірничим робітником ІІ розряду з повним робочим днем під землею, наказ № 180 від 06.06.1990;

запис № 14 від 03.02.1992 - звільнений за власним бажанням, ст.38 КЗпП УРСР, наказ № 29к від 03.02.1992;

запис № 16 від 06.07.1992 - шахта ім. ХІХ з`їзду КПРС ВО «Ворошиловградвугілля» прийнятий підземним гірничим робітником ІІ розряду з повним робочим днем під землею, наказ № 285/к від 06.07.1992;

запис № 17 від 31.07.1992 - звільнений у зв`язку із закінченням виробничої практики, наказ № 346/к від 03.08.1992;

запис № 18 від 24.06.1993 - шахта ім. ХІХ з`їзду КПРС ВО «Ворошиловградвугілля» прийнятий учнем підземного гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем під землею, наказ № 198/к від 23.06.1993;

запис № 19 від 11.08.1993 - присвоєна професія підземного гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем під землею, наказ № 486/к від 30.08.1993;

запис № 20 від 31.10.1993 - звільнений у зв`язку із закінченням виробничої практики, наказ № 365 від 01.11.1993;

запис № 21 від 20.06.1994 - шахта ім. ХІХ з`їзду КПРС ВО «Луганськвугілля» прийнятий підземним гірничим майстром, наказ№ 93/к від 14.06.1994;

запис № 22 від 16.08.1994 - звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики, наказ № 215/к від 23.08.1994;

запис № 23 від 31.01.1995 - шахта ім. ХІХ з`їзду КПРС ВО «Луганськвугілля» призначений на посаду підземного гірничого майстра з повним робочим днем під землею, наказ № 5/к від 27.01.1995;

запис № 24 від 02.02.1995 - призначений на посаду інженера з гірничих робіт, наказ № 32 від 02.02.1995;

запис № 25 від 23.02.1995 - звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики, наказ № 48/к від 24.02.1995;

запис № 26 від 24.06.1996 - 4-й воєнізований гірничорятувальний загін Центрального воєнізованого загону Міністерства вугільної промисловості Державної гірничорятувальної служби - прийнятий на службу до штабу помічником командира взводу, наказ № 61-к від 24.06.1996;

запис № 27 від 25.04.2000 - за результатами атестації робочих місць посада помічника командира взводу в гірничорятувальних частинах відноситься до Списку № 1, наказ № 48 від 25.04.2000.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Законом, що відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (надалі - Закон №1788-XII).

Частиною першою статті 114 Закону № 1058 визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за N 22-1.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24 Закону № 1058).

Згідно із частиною четвертою статті 24 Закону України №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 48 КЗпП України та статтею 62 Закону № 1788 основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзаців 1, 2 п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Ненадання позивачем документів на підтвердження умов, необхідних для призначення/перерахунку пенсії на пільгових умовах по Списку №1, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу. Відсутність документів не може нівелювати відомості трудової книжки, оформленої належним чином, та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Щодо відсутності атестації робочих місць суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами правці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (набула чинності 21.08.1992) (далі - Порядок № 442) атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно приписів п. 3 Порядку № 442 атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Таким чином, проведення атестації робочих місць за умовами правці передбачена діючим законодавством України та проводиться згідно з Порядком № 442 та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ (п. 8 Порядку № 442).

Пунктом 10 Порядку № 442, окрім іншого, передбачено, що результати атестації використовуються при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 4.1. Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383) передбачено, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом №1788 (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку № 383 якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць ( 442-92-п ). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788 та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року та 17 березня 2015 року № 21-183а13, № 21-519а14, № 21-585а14 відповідно). Такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 31.01.2018 у справі К/9901/48/17.

Як встановлено судом, в трудовій книжці ОСОБА_1 наявний запис про результати атестації робочого місця за умовами праці від 25.04.2000 - за результатами атестації робочих місць посада помічника командира взводу в гірничорятувальних частинах відноситься до Списку № 1, наказ № 48 від 25.04.2000.

Відповідно до п. 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з п. 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць (442-92-п ), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками (36-2003-п ), тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Таким чином, враховуючи норми Порядку № 383, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92, відтак періоди роботи позивача з 29.03.1988 по 10.08.1988, з 11.06.1990 по 03.02.1992, з 06.07.1992 по 31.01.1992 не потребують підтвердження уточнюючими довідками.

Матеріалами справи підтверджено проведення атестації робочого місця позивача з 25.04.2000. Відомості про проведення атестації робочого місця позивача у період з 24.06.1993 по 31.10.1993, з 20.06.1994 по 16.08.1994, з 31.01.1995 по 23.02.1995 матеріали справи не містять.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити таке.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відтак, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Проте, Верховний Суд України при ухваленні постанов від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 і 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15 віддав перевагу найменш сприятливому для позивачів тлумаченню законодавства України.

Велика палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно з яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відтак Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

З огляду на наведене суд вважає, що періоди роботи ОСОБА_1 29.03.1988 по 10.08.1988, з 11.06.1990 по 03.02.1992, з 06.07.1992 по 31.07.1992, з 24.06.1993 по 31.10.1993, з 20.06.1994 по 16.08.1994, з 31.01.1995 по 23.02.1995, з 24.06.1996 по 31.12.2001 повинні бути враховані до пільгового стажу позивача.

З огляду на вищевикладене оскаржене рішення не відповідає критеріям обґрунтованості, пропорційності, добросовісності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, відповідно, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 1 Закону України" Про підвищення престижності шахтарської праці" дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" вбачається, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно зі списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, який діяв до 16 січня 2003 року, правом пільгового пенсійного забезпечення користуються всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень, у тому числі директори, начальники.

До кола працівників, на яких поширюється дія Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені цим законом пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день та працівники державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Кабінетом Міністром України, та членів їх сімей.

Мотиви застосування вказаних норм наступні: зазначені норми встановлюють порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Як вище встановлено судом та вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, а саме трудової книжки у ОСОБА_1 наявний страховий та пільговий стаж на посадах, передбачених Списком 1 (арк. спр. 12-20).

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про наявність права у позивача на отримання пенсії, відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Таким чином, з урахуванням вищезазначених висновків суду, відмова відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу, відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», є протиправною, оскільки підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.07.2018 у справі № 461/4328/16-а.

З огляду на викладене та з урахуванням обставин даної справи суд доходить висновку, що позвоні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Суд бере до уваги правову позицію, яка висвітлена в п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 р. N 3-рп/2003, а саме: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)».

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з матеріалами справи позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 840,80 грн судового збору (арк. спр. 8).

Отже, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (код за , 93009, Луганська обл., м. Рубіжне, вул. Студентська, 35А) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 28.12.2019 року № 575 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 19 вересня 2019 року відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи за Списком № 1 з 29.03.1988 по 10.08.1988, з 11.06.1990 по 03.02.1992, з 06.07.1992 по 31.07.1992, з 24.06.1993 по 31.10.1993, з 20.06.1994 по 16.08.1994, з 31.01.1995 по 23.02.1995, з 24.06.1996 по 31.12.2001.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рубіжанського об`єднаного Пенсійного фонду України Луганської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя І.О. Свергун