Справа № 367/8353/17
Суддя: Карабаза Н. Ф.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/8353/17
Провадження № 2-а/367/178/2020
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Стародубець О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання рішення неправомірним, та зобов`язання призначити пенсію

в с т а н о в и в:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Ірпінського об`єднаного управління пенсійного фонду України Київської області про визнання рішення неправомірним, та зобов`язання призначити пенсію в якій вона вказує, що з 1988 року і по теперішній час проживає, у смт. Коцюбинське, Київської області. Оскільки проживала на території зони посиленого радіологічного контролю не менше 4-х років, то 10.03.1994 року Київською облдержадміністрацією, їй було видано посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4 серія НОМЕР_1 , відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51 (на час видачі посвідчення діяв тотожний Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 року № 501). В серпня 2017 року виповнилося 53 роки. На підставі п. 2 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року проживали або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років встановлюється зниження пенсійного віку. У зв`язку з досягненням пенсійного віку у вересні 2017 року звернулася до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою та відповідними документами для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку. Однак, рішенням Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області за № 2425 від 20.09.2017 року при розгляді документів для призначення пенсії, було відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку, так як за наданими документами проживання у зоні посиленого радіологічного контролю згідно довідки КП «УЖКГ» «Біличі» №1239 від 15.09.2017 року з 01.08.1989 року по 23.07.2002 років, з 30.07.2002 р. по 01.01.2015 р.; таким чином перебування (проживання) у зоні посиленого радіологічного контролю з моменту аварії на ЧАЕС згідно станом на 01.01.1993 р. складає 3 роки 5 місяців; та на момент аварії на ЧАЕС згідно даним трудової книжки та архівним довідкам вона працювала на Глуховском ордена Ленина и ордена ОСОБА_2 хлопчатобумажном комбинате им. Ленина" з 04.03.1983 по 12.10.1987 р. та 05.09.1988 р. по 20.01.1992 р. та 16.10.1987 р. по 31.08.1988 р. працювала в "Ногинском ГК ВЛКСМ", які знаходяться в Московській області. Вважає, що рішення про відмову відповідача є неправомірним. Доказом, що вона має право на пільги і компенсації як особа яка постійно проживала або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю є посвідчення категорії 4 серії НОМЕР_1 видане 10.03.1994 року Київською облдержадміністрацією. Наявність у неї посвідчення категорії - вже само по собі достеменно засвідчує факт її проживання станом на 01.01.1993 року не менше 4-х років у зоні посиленого радіоекологічного контролю, оскільки місцевим органом виконавчої влади не вчинено дій по визнанню виданого посвідчення недійсним. Також, доказом, що підтверджує факт постійного проживання у смт. Коцюбинське, Київської області, є акт депутата селищної ради перевірки житлових умов заявника від 18.09.2017 року згідно якого вона з грудня 1988 року фактично проживала у смт. Коцюбинське, Київської області. Викладені вище обставини підтверджуються: рішенням про відмову в призначені пенсії Ірпінським об`єднаним управлінням ПФУ Київської області від 20.09.2017 року, копією паспорту ОСОБА_1 , копією посвідчення особи яка постійно проживала або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю від 10.03.1994 року, актом депутата від 18.09.2017 року. Просила визнати рішення Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного зонду України Київської області за № 2425 від 20.09.2017 року щодо відмови у призначенні їй пенсії із зменшенням пенсійного віку не законною; зобов`язати Ірпінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, призначити їй пенсію із зменшенням пенсійного віку з моменту досягнення пенсійного віку; стягнути з відповідача - Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - понесені судові витрати.

02.05.2018 року до суду від начальника Ірпінського об`єднаного управління ПФУ України Заболотної В.В. надійшов відзив в якому зазначено, що згідно наданих позивачем документів неможливо підтвердити факт проживання у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 р. 4 роки. Таким чином, проживання у зоні посиленого радіологічного контролю документально не підтверджено. Згідно довідки УЖКГ «Біличі» № 1239 від 15.09.2017 р. позивачка проживає та зареєстрована в смт. Коцюбинське з 01.08.1989 по 23.07.2002 р. та з 30.07.2002 р. по 01.01.2015 року. Тобто перебування (проживання) у зоні посиленого радіологічного контролю моменту аварії на ЧАЕС станом на 01.01.1993 р. складає 3 роки 5 місяців. На момент аварії на ЧАЕС згідно даних трудової книжки та архівних довідок адміністрації Ногінського муніципального району Московської області гр. ОСОБА_1 працювала на «Глуховськом ордена Ленина и ордера ОСОБА_3 хлопчатобумажном комбинати имени В.И. Ленина» з 04.03.1983 року по 12.10.1987 р. та 05.09.1988 р. по 20.01.1992 р. та з 16.10.1987 р. по 31.08.1988 р. працювала в «Ногинском ГК ВЛКСМ», які знаходяться в Московській області, що унеможливлює проживання на території України. Також зазначає, що для призначення пенсії має бути встановлено не лише наявність посвідчення потерпілого від Чорнобильскої катастрофи 4 категорії, а й термін перебування в зоні відчуження, що є необхідним для визначення строку зменшення пенсійного віку. Враховуючи вищевикладене просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ухвали суду від 26.12.2019 року допущено заміну відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, адреса: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 40 по справі № 367/8353/17.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просила задовольнити позов.

В судовому засіданні представник відповідача Рудчик В.А. просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, згідно рішення Ірпінського об`єднаного управління пенсійного фонду України Київської області № 2425 від 20.09.2017 року в призначенні пенсії ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за заявою 2425 від 17.07.2017 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відмовлено. Відповідно до заяви ОСОБА_4 визначення права на зниження пенсійного віку для призначення пенсії не підтверджується наданими документами. За наданими документами проживання у зоні посиленого радіологічного контролю згідно довідки УЖКГ «Біличі» № 1239 від 15.09.2017 р. з 01.08.1989 р. по 23.07.2002 р.; з 30.07.2002 р. по 01.01.2015 року, таким чином перебування (проживання) у зоні посиленого радіологічного контролю з моменту аварії на ЧАЕС станом на 01.01.1993 р. складає 3 роки 5 місяців; та на момент аварії на ЧАЕС згідно даних трудової книжки та архівних довідок адміністрації Ногінського муніципального району Московської області гр. ОСОБА_4 працювала на «Глуховськом ордена Ленина и ордера ОСОБА_3 хлопчатобумажном комбінати имени В.И. Ленина» з 04.03.1983 року по 12.10.1987 р. та з 05.09.1988 р. по 20.01.1992 р. та з 16.10.1987 р. по 31.08.1988 р. працювала в «Ногинском ГК ВЛКСМ», які знаходяться в Московській області. Право на призначення пенсії ОСОБА_4 набуде по досягненню 60-річного віку встановленого ст. 26 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно посвідчення (категорія 4) серія НОМЕР_1 від 10.03.1994 року ОСОБА_5 має право на пільги і компенсації встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що за частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 р.

Відповідно до абз.4 п.2 ч.1 ст.55 Закону №796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - на 3 роки, та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років; особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

В примітці до п.2 ч.1 ст.55 Закону №796-XII зазначено, що початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Оцінюючи обґрунтованість тверджень позивача щодо наявності у неї права на призначення пенсії, суд враховує, що згідно з п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Статтею 65 Закону № 796-ХІІ визначено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України (ч.1). Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

За змістом позовної заяви ОСОБА_5 вважає, що наявність у неї статусу громадянки, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 є підтвердженням того, що станом на 1 січня 1993 року вона протягом 4 років проживала на радіоактивно забрудненій території, яка належать до зони посиленого радіоекологічного контролю. Таким чином, вважає, що в неї є право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

Проте позовні вимоги позивача у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку не підлягають до задоволення у зв`язку з не наданням доказів підтвердження факту перебування (проживання) позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю з моменту аварії на ЧАЕС станом на 01.01.1993 року 4 роки.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши всі обставини справи та оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України, суд приходить до висновку про правомірність рішення відповідача, про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку зі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та визнає його таким, що відповідають вимогам ч.2 ст.2 КАС України, а тому позов не підлягає до задоволення в зв`язку з його безпідставністю.

Керуючись статтями 2, 5-10, 72-76, 90, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд -

в и р і ш и в:
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання рішення неправомірним, та зобов`язання призначити пенсію.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суддя Н.Ф. Карабаза