Справа № 280/5132/19
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2020 року м. Дніпросправа № 280/5132/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Радиотелекомсвязьсервис" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 р. (суддя Прасов О.О.) в адміністративній справі № 280/5132/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радиотелекомсвязьсервис" до Головного управління ДФС у Запорізькій області , про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Радиотелекомсвязьсервис» звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті 28.01.2019 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, №, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 31142,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 15571,00 грн.; №, яким визначено суму податкового зобов`язання з платежем - податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 28027,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції на суму 14013,50 грн.

В обгрунтування позову позивач вказував на те, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті контролюючим органом за результатами документальної перевірки, яка проведена в порушення вимог ст.78 Податкового кодексу України. Акт перевірки не містить посилання на обставини, які свідчать про можливі порушення ТОВ «Радиотелекомсвязьсервис» податкового законодавства. Господарські операції, які були здійснені в рамках договірних взаємовідносин з ТОВ «ІНТЕХ К», оформлені належними первинними документами, складеними у відповідності до чинного законодавства України. Вирок Святошинського районного суду м.Києва від 22.08.2017, який став підставою для висновків контролюючого органу про відсутність реального виконання умов договору, не спростовує господарську діяльність ТОВ «ІНТЕХ К».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, задовольнивши позов Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову. Скаржник вказує на те, що судом першої інстанції проігноровано докази, які надавались позивачем на підтвердження фактичного виконання умов господарських договорів з ТОВ «ІНТЕХ К».

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що надані позивачем до податкової перевірки первинні документи не підтверджують виконання договору про надання послуг №0407/2 від 04.07.2016, укладеного з ТОВ «ІНТЕХ К», оскільки акти приймання-передачі робіт не містять інформації щодо обсягу робіт, детального опису робіт, кількості робочого часу, затраченого на виконання робіт (людино/год), фактичної дати виконаних робіт. Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 22.08.2017 містить висновок про те, що виписані від імені ТОВ «ІНТЕХ К» первинні документи не можна вважати належно оформленими, оскільки підписи на цих документах належать особі, яка не має жодного відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності цього підприємства.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги. Представник відповідача просив залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 26.04.2019 по 07.05.2019 ГУ ДФС у Запорізькій області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Радиотелекомсвязьсервис» () з питань встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «ІНТЕХ К» (, теперішня назва ТОВ «ДІНККАРТ») за період 2016 рік та з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «ІНТЕХ К» (, теперішня назва ТОВ «ДІНККАРТ») за період липень, серпень та вересень 2016 року, за результатами якої складено Акт №276/08-01-14-06/36097492 від 14.05.2019 (а.с.40-44, 101-108). За зезультатами розгляду ГУ ДФС у Запорізькій області Акту перевірки №276/08-01-14-06/36097492 від 14.05.2019 21.06.2019 прийняті податкові повідомлення-рішення №, яким ТОВ «Радиотелекомсвязьсервис» збільшено грошове зобов`язання по податку на прибуток підприємства на суму 42040 грн. 50 коп., з яких: 28027 грн. 00 коп. за податковими зобов`язаннями; 14013 грн. 50 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.47-48), №, яким ТОВ «Радиотелекомсвязьсервис» збільшено грошове зобов`язання по податку на додану вартість на суму 46713 грн. 00 коп., з яких: 31142 грн. 00 коп. за податковими зобов`язаннями; 15571 грн. 00 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.45-46).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки виявлені під час податкової перевірки порушення позивачем вимог податкового законодавства знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Колегія суддів зазначає наступне:

За висновком Акту перевірки №276/08-01-14-06/36097492 від 14.05.2019 ТОВ «Радиотелекомсвязьсервис» допущені наступні порушення: пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, з врахуванням п.44.1, п.44.2, п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток у періоді, що перевірявся, на загальну суму 28027,00 грн., у т.ч. по періодах: за 2016 рік на загальну суму 28027 грн.; п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.7, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету (р.18.1 декларації) у періоді, що перевірявся, у загальній сумі 31142,00 грн., в т.ч. по періодах: липень 2016 року 688,00 грн.; серпень 2016 року 23582,00 грн.; вересень 2016 року 6872,00 грн.

Пунктом 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час звітного податкового періоду, в якому виявлено порушення) визначено, що об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи (п.п.134.1.1).

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (п. 135.1 ст. 135 ПК України).

Згідно п. 198.1. ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6).

Колегія суддів зазначає, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів, не дозволяє формувати дані податкового обліку навіть незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.07.2016 між ТОВ «ІНТЕХ К» в особі директора Віланус Ольги ОСОБА_1 (виконавець) та ТОВ «Радиотелекомсвязьсервис» в особі генерального директора Лихоманова Олександра Васильовича (замовник) укладено Договір №0407/2 про надання послуг (а.с.53-54), згідно з п.1.1 якого виконавець зобов`язується виконати для замовника послуги з будівництва та ремонту інженерних мереж, технічного обслуговування, монтажу та ремонту обчислювальної техніки, обладнання зв`язку та периферійного обладнання і т.п. (надалі «послуги»). 04.09.2016 між ТОВ «Радиотелекомсвязьсервис» в особі генерального директора Лихоманова Олександра Васильовича (боржник), ТОВ «ІНТЕХ К» в особі директора Віланус ОСОБА_2 (первісний кредитор) (фактично договір підписано ОСОБА_3 ), ТОВ «ГАНІМЕТ» в особі директора ОСОБА_4 (новий кредитор) укладено Договір про переведення боргу №0409/1 (а.с.55).

Проте, вироком Святошинського районного суду м.Києва від 22.08.2017 у справі №759/11929/17 (провадження 1-кп/759/780/17) (вирок набрав законної сили 22.09.2017) затверджено угоду від 27.07.2017 про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 , яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.27 ч.5, 205 ч.1 КК України. Вироком встановлено, що ОСОБА_5 маючи умисел, спрямований на пособництво у фіктивному підприємництві, у травні 2016 року, не маючи наміру здійснення статутної господарської діяльності, діючи з корисливих спонукань, погодилася на пропозицію невстановленої особи створити суб`єкт підприємницької діяльності ТОВ «Інтех К» (ТОВ «Дінккарт») (), стати його засновником та директором, усвідомлюючи при цьому, що створення вказаного товариства здійснюється з метою прикриття незаконної діяльності, передбачаючи, при цьому, можливість спричинення державі матеріальної шкоди в результаті такої незаконної діяльності. (а.с.99).

Відповідно до частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що факт фіктивності господарської діяльності не може залишатись неврахованим судами, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами. Первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та витрат, що виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена в межах кримінального провадження, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

Аналогічного висновку дійшов також Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 по справі № 2а-8775/10/0870 (№ К/9901/8899/18).

Первинні бухгалтерські документи, які підписані ОСОБА_5 не можуть вважатися належно оформленими та підписаними звітними документами, які посвідчують факт надання послуг. Створення ТОВ «ІНТЕХ К» без мети здійснення господарської діяльності унеможливлює легалізацію усіх наступних правочинів (видання наказів та інших розпорядчих документів, підписання договорів, підписання звітних документів та інш.).

Щодо доводів скаржника про незаконність податкової перевірки.

Суд першої інстанції проаналізував зазначені доводи, які були викладені в адміністративному позові, і дійшов, на думку колегії суддів, обґрунтованого висновку про їх безпідставність, оскільки позивач фактично допустив відповідача до проведення перевірки, наказ про ї призначення у встановленому порядку не оскаржив.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Радиотелекомсвязьсервис" залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 р. в адміністративній справі № 280/5132/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 25 червня 2020 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 25 червня 2020 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук