Справа № 569/9936/19
Суддя: Смолій Л. Д.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/9936/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Смолій Л.Д.

при секретарі Хлуд І.П.

з участю представника позивача Дупака В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області, відділу патрульної поліції АРК та м.Севастополя ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача Міхньова В ОСОБА_3 Ю. Дупак В.Г ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просить скасувати постанову серії ДП18 № 511723 від 30 квітня 2019 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову посилається на те, що 30 квітня 2019 року близько 15 год. ОСОБА_1 рухався автомобілем Міцубісі з д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Шухевича, в м. Рівне, був зупинений працівниками поліції, відносно нього винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.10 ПДР України, а саме не здійснення зупинки перед дорожнім знаком 5.65 «Місце зупинки» при забороненому сигналі світлофора, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що він не вчиняв жодного правопорушення, дії працівників поліції були неправомірними, постанова протиправною. Просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП серії ДП18 №511723 від 30 квітня 2019 року, стягнути з держави через Державну казначейську службу України за рахунок коштів державного бюджету на користь ОСОБА_1 50076,00 гривень моральної шкоди завданої незаконним рішенням Управління патрульної поліції у Рівненській області ДПП та витрати понесені позивачем пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 4000 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовільнити, надав пояснення згідно позову.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Натомість представником відповідача ДПП НП України Немеришиною В.О. надіслано до суду відзив на позов, у якому вона зазначає про те, що вважає вимоги позивача ОСОБА_1 безпідставними та просить відмовити в їх задоволенні. Вказує, що позивачем було порушено вимоги п. 8.10 ПДР України, у зв`язку з чим його правомірно притягнуто до відповідальності, розгляд справи проведено з дотриманням вимог чинного законодавства щодо процедури розгляду та оформлення матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а розмір штрафу санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП. Жодного тиску з боку поліцейських на позивача не було вчинено. Окрім того, просила врахувати, що будь-яких клопотань при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ним не було заявлено, переконливих доказів своєї невинуватості не надано.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою в справі про адміністративне правопорушення, заступником начальника ВПП АРК та м.Севастополя ДПП Борзенком О.В. серії ДП18 №511723 від 30 квітня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 30 квітня 2019 року о 15 год. 15 хв. на перехресті вул.. Р. Шухевича та вул. Богоявленської в м. Рівне керуючи транспортним засобом Міцубісі з номерним знаком НОМЕР_1 не зупинився перед дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки» при забороненому сигналі світлофора, чим порушив п.п.8.10 ПДР України.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інш і обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічний правовий висновок щодо обов`язку доказування в адміністративному процесі викладено в постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року (справа № 760/2846/17).

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до розділу 33 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 дорожній знак 5.62 "Місце зупинки" позначає місце зупинки транспортних засобів під час дії заборонного сигналу світлофора (регулювальника) чи перед залізничними переїздами, рух через які регулюється світлофорами і є інформаційно-вказівним знаком.

Відповідно до п. 8.10 у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом про адміністративні правопорушення України.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4)змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, судом досліджено, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду зазначеної справи надано не було, клопотання про їх витребування не заявлено і судом таких обставин не встановлено. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин, яким він обґрунтував свій позов, а саме того, що він не порушив вимоги дорожнього знаку а дії заступника начальника ВПП АРК та м. Севастополя ДПП Борзенка О.В. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення були неправомірними.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, неправомірності дій суб`єкта владних повноважень під час її винесення та розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності позивача не встановлено, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь з держави моральної шкоди до задоволення не підлягають.

А тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.251, 252, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області, відділу патрульної поліції АРК та м.Севастополя ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду безпосередньо або через Рiвненський мiський суд Рівненської області.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , НОМЕР_2 .

Відповідач: Національна поліція України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області,м.Рівне, вул. С.Бандери, 14а.

Відділ патрульної поліції АРК та м.Севастополя ДПП, м.Херсон, проспект Адмірала Сенявина, 128.

Суддя