Справа № 240/12563/19
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у відводі судді)

24 червня 2020 року м. Житомир справа № 240/12563/19

категорія 115000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шуляк Л.А.,

секретаря судового засідання Скорик С.В.,

за участю: представника позивача Томашевської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Бердичівська виправна колонія (№70)" про визнання дій протиправними,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить визнати дії Державної установи "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" щодо одиночного утримання ОСОБА_1 в установі, протиправними.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 03 лютого 2020 року о 10:30.

Наступне судове засідання призначено на 24 червня 2020 року о 10:30.

Через відділ документального забезпечення суду 24 червня 2020 року від представника позивача надійшла заява про відвід судді. Обґрунтовуючи заяву про відвід, позивачем зазначено, що у судовому засіданні, яке відбулось 03.02.2020, суддею було відмовлено адвокату в задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю позивача. На думку представника позивача, таке рішення судді порушує право позивача на справедливий судовий захист, а тому такий склад суду не може бути безстороннім, неупередженим та об`єктивним.

Також, додатком до вказаної вище заяви зазначено заява про відвід судді від позивача.

В судовому засіданні 24 червня 2020 року о 10:30 представник позивача підтримала заяву про відвід судді та просила її задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Через відділ документального забезпечення суду 26.05.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача №4-1144 від 15.05.2020.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви про відвід, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 37 КАС України, суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

В свою чергу, за змістом частин першої, другої, третьої статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи, який повинен бути вмотивованим.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Одну з найважливіших гарантій незалежності суддів закріплено в частині 2 статті 126 Конституції України, відповідно до якої вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Це положення Основного Закону було роз`яснено Конституційним Судом України у Рішенні від 1 грудня 2004 року №19-рп/2004. Таким чином, незалежність суддів передбачає право при здійсненні судочинства бути вільними від будь-якого обмеження, впливу, заанґажованості, тиску, погроз, втручань. Відповідно, задля забезпечення принципу незалежності суддів, відвід судді не може бути задоволено лише з суб`єктивних міркувань сторони, хоча й вони можуть мати логічну послідовність, щодо прогнозованого вирішення справи не на його користь.

У своїй заяві про відвід позивач не вказує жодної підстави для відводу, що встановлені статтями 36, 37 КАС України.

Як видно зі змісту заяви про відвід судді, на думку позивача та представника позивача, суддя Шуляк Л.А. не може брати участь у розгляді даної справи і підлягає відводу, оскільки відповідно до статті 36 КАС України наявні обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді. Такими обставинами, на думку позивача, є відмова судді у задоволенні клопотання представника позивача про участь позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до частини 4 статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак, сумнів у неупередженості судді у зв`язку із вчиненням процесуальних дій та прийняття рішень у справі, не є чинником, що може свідчити про упередженість та необ`єктивність суду.

Такі мотиви, відповідно до частини 4 статті 36 КАС України, не можуть бути підставою для відводу, а лише вказують на бажану для відповідача поведінку складу суду під час розгляду даної адміністративної справи.

А тому, доводи про те, що такі обставини ставлять під сумнів об`єктивність та неупередженість судді при розгляді даної адміністративної справи є надуманими та безпідставними. При цьому, суд враховує, що жодних належних та допустимих доказів, на підтвердження обставин того, що суддя Шуляк Л.А. не може об`єктивно і неупереджено розглядати адміністративну справу, позивачем до суду не надано.

Слід врахувати, що суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (ст.6 ч.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини диференціює чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersack vs Belgium (заява № 8692/79), Grieves vs UK (заява № 57067/00)). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Compte, Van Leuven and De Meyere, заява № 7238/75, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Загальна декларація з прав людини (ст. 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч. 1 ст. 14) гарантують право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення, згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ ІІ показник: Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

У справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02, рішення від 09.11.2006) Європейський суд з прав людини звертає увагу на те, що стосовно об`єктивного критерію слід визначитися чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні питання того чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що суддя був небезсторонній вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що думку представника позивача про те, що суддя Шуляк Л.А. порушила права позивача на участь в судовому засіданні, оскільки відмовила у задоволенні клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, наведена у заяві про відвід судді, не можна вважати об`єктивно обґрунтованою, позаяк такі доводи ґрунтуються на припущеннях і суб`єктивній оцінці позивача, який не погоджується із ухваленим рішенням суду.

Отож, обставини, наведені позивачем на обґрунтування заяви про відвід судді, не є такими, що відповідно до норм процесуального закону виключають участь судді у розгляді та вирішенні даної адміністративної справи.

Таким чином, висновки представника позивача та позивача про те, що суддя Шуляк Л.А. не може брати участі в розгляді даної адміністративної справи, з підстав, визначених ст.36 КАС України, не знайшли свого підтвердження.

З огляду на наведене, суд вважає, що у задоволенні заяви позивача про відвід судді у адміністративній справі №240/12563/19 слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви позивача про відвід судді - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено: 26.06.2020.

Суддя Л.А.Шуляк

інше у задоволенні заяви позивача про відвід судді - відмовити