Справа № 520/6689/2020
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 липня 2020 р. № 520/6689/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради (вул. Біблика, буд. 6, м. Харків, 61007, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради (далі по тексту - відповідач, УПСЗН Індустріального району, управління), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 у наданні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 статус "особи з інвалідністю внаслідок війни" та видати посвідчення "особи з інвалідністю внаслідок війни", відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3552-ХІІ.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач, ОСОБА_1 , була залучена до оперативної групи Цивільної оборони в якості фельдшера-лаборанта та у період часу з 16.12.1986 року по 16.01.1987 року, з 11.03.1987 року по 11.04.1987 року виконувала роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС при Чорнобильській районній вахтовій лікарні.

На даний час Позивачка мас статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, має ІІ групу інвалідності, захворювання пов`язано з виконанням робіт по ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. що підтверджується експертним висновком.

28 січня 2020 року з метою отримання статуту інваліда війни та керуючись п. 9 ч. 2 ст. 7 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ОСОБА_2 письмово звернулася до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради із заявою щодо встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі «посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни».

Згідно листа від 31.01.2020 року за вих. № 10-29/1026/4-04/20 Позивачці було повідомлено, про те, що листом від 13.01.2020 року їй відмовлено в призначенні статусу особи і інвалідністю внаслідок війни, оскільки відсутні документи, що доводять факт участі Позивачки у роботах по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме у складі формувань Цивільної оборони.

Вважає дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі посвідчення протиправними, тобто такими, що суперечать діючому законодавству України, яке регулює спірні правовідносини, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та третій особі, та отримана останніми, про що свідчить зворотне поштове повідомлення.

Відповідач, у встановлений судом строк, надав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Документи, які Позивач долучив до своєї заяви, адресованої Управлінню, щодо набуття статусу інваліда війни належним чином підтверджують його статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та настання інвалідності у зв`язку з тим, що він брав участь у таких заходах. Утім, належного документального підтвердження своєї безпосередньої участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме в складі формувань Цивільної оборони Позивач не надав, тому підстав для встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення немає.

Просив відмовити у задоволенні позову.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини.

Згідно копії виписки з розпорядження начальника Цивільної оборони Київської області І. Плюща №88 від 29.04.1986 року з метою впорядкування роботи та оперативності в зборі даних, оцінки ситуації, то склалася та своєчасної організації і проведення медичної допомоги зараженим, медичного контролю за станом здоров`я населення: створено оперативні групи служби Цивільної оборони в м. Чернобилі, Поліськім та Іванківським на базі центральних, районних лікарень. Покладено на оперативні групи організацію всіх видів медичної допомоги, медичного захисту, проведення йодної профілактики на вказаних ділянках. Оперативні донесення про проведену роботу, надану допомогу зараженим, дозиметричному контролю і лабораторному контролю до особливих вказівок надавати в оперативну групу Штаба ЦО смт. Поліське.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала у трудових відносинах з 12-ю Міською лікарнею на посаді фельдшера-лаборанта баклабораторії.

На підставі наказу по 12-й міській лікарні №І55-К від 15.12.1986 року Позивачка була відряджена до Київської області в якості фельдшера-лаборанта баклабораторії по лінії Цивільної оборони строком на один місяць з 16.12.1986 року по 16.01.1987 року. Підстава розпорядження Харківського ГЗО.

На підставі наказу по 12-й міській лікарні №34-К від 12.03.1987 року Позивачка була відряджена в Київську область до м. Чорнобиль по лінії Цивільної оборони строком на один місяць з 11.03.1987 року по 11.04.1987 року.

Відповідно до копії посвідчення про відрядження головного лікаря 12-ї Харківської міської лікарні Позивачка 16.12.1986 року прибула в м. Чорнобиль. 16.01.1987 року виїхала з м. Чорнобиль та 17.01.1987 року повернулась до м. Харкова.

На даний час Позивачка мас статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, має ІІ групу інвалідності, захворювання пов`язано з виконанням робіт по ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. що підтверджується копією експертного висновку від 01.08.1990 р. № 638.

ОСОБА_1 28.01.2020 р. звернулась до Управління із заявою стосовно видачі їй посвідчення «Особи з інвалідністю внаслідок війни».

До заяви Позивачем надано копії таких документів:

- паспорта;

- довідки про присвоєння РНОКПП;

- посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- експертного висновку;

- довідки медико-соціальної експертної комісії;

- військового квитка;

- виписки із наказу № 155-Квід 15.12.1986;

- виписки із наказу № 34-К від 12.03.1987;

- трудової книжки;

- подяки;

- довідки про відрядження;

- графіку роботи за грудень 1986 р.;

- графіку роботи за січень 1987 р.;

- інформаційної довідки наданої Київською обласною державною адміністрацією від 12.01.2017 №01.1-14/19-10;

- витягу з протоколу № 6/2014 від 16.09.2014 Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської ОДА.

Листом від 31.01.2020 № 10-29/1026/4-04/20 відповідачем роз`яснено Позивачу, що відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону та відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 11.05.2005 р. № 05-285/26-14, для встановлення громадянам статусу особи з інвалідністю внаслідок війни згідно з пунктом 9 частини другої статті 7 Закону необхідне документальне підтвердження залучення особи до складу формувань Цивільної оборони. Документ має містити дані про таке залучення з посиланням на наказ чи розпорядження штабу Цивільної оборони та інформацію про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Також у листі зазначено, що лише за умови наявності вищезазначеного документа, Управління розгляне можливість встановлення Позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Суд відзначає, що згідно п. 9 ч. 2 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 р. № 3551-XII (далі по тексту - Закон №3551) до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Суд звертає увагу, що не усі особи, які виконували роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підпадають під дію наведеної статті.

Статус інвалідів війни розповсюджено на осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, на підставі Закону України «Про внесення змін до статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» 15.06.2004 р. N 1770-IV (далі - Закон № 1770).

З пояснювальної записки до проекту Закону України про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вбачається, що до категорії осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, законодавець запропонував відносити вузьку категорію осіб (1300 чоловік), які з перших днів аварії разом з військовослужбовцями виконували роботи у 30-тикілометровій зоні найвищого радіоактивного забруднення у складі мобільних загонів спецзахисту формувань Цивільної оборони, що знаходилися в структурі Міністерства оборони колишнього Союзу РСР, діяли за його статутом та підпорядковувалися військовому командуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач не брав участь у загонах спецзахисту формувань Цивільної оборони, що знаходилися в структурі Міністерства оборони колишнього Союзу РСР, тому висновок відповідача про відмову у наданні статусу та видачі відповідного посвідчення є обґрунтованим.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові по справі № 279/12162/15-а від 10.05.2018 р., № 377/797/17 від 07.06.2018 р., що в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАСУ при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги вище наведене, враховуючи той факт, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів перед судом належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваної відмови, а відтак позов не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради (вул. Біблика, буд. 6, м. Харків, 61007, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне рішення складено 01 липня 2020 року.

Суддя Бадюков Ю.В.