Справа № 640/14108/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

25 червня 2020 року місто Київ № 640/14108/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Промтехресурс-Центр»
доГоловного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області
провизнання протиправними та скасування розпоряджень від 12.03.2020 №308-р, від 16.03.2020 №315-р,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промтехресурс-Центр» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування розпоряджень від 12.03.2020 №308-р, від 16.03.2020 №315-р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.06.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехресурс-Центр» залишено без руху, та встановлено останньому п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви (з урахуванням процесуальних строків, визначених Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ).

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 24.06.2020 разом із позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії Розпорядження Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області "Про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним Товариству з обмеженою відповідальністю «Промтехресурс-Центр» №308-р від 12.03.2020;

- зупинення дії Розпорядження Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області "Про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним Товариству з обмеженою відповідальністю «Промтехресурс-Центр» №315-р від 16.03.2020.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивачем вказано на те, що основним видом діяльності позивача є оптова і роздрібна торгівля пальним, а можливість здійснення господарської діяльності напряму залежить від наявності діючої ліцензії. Анулювання ліцензії, в свою чергу, призводить до зупинення господарської діяльності підприємства на автозаправних станціях, що може мати наслідки такі як:

- втрата прибутку від здійснення господарської діяльності;

- неможливість виплати заробітної плати персоналу та можливе подальше звільнення працівників, кількість яких згідно штатного розкладу становить 111 осіб;

- неможливість виконання зобов`язань щодо реалізації пального за вже укладеними правочинами.

Як зазначає позивач, обраний ним захід забезпечення позову направлений, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання.

Згідно з приписами статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно, розгляд заяв про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У випадку звернення сторони з вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою вимогою та надати відповідні докази, які б підтверджували факт існування реальної загрози його правам, свободам та інтересам.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача.

Наявність ознак правомірності дій відповідача щодо прийняття оскаржуваних розпоряджень може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Поряд з цим, наразі позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача.

Виходячи зі змісту позовної заяви та викладеного у заяві про забезпечення позову обґрунтування щодо вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, станом на час винесення даної ухвали суд приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки судом не встановлено обставин крайньої необхідності та підстав, з якими наведені вище норми Кодексу адміністративного судочинства України пов`язують можливість забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехресурс-Центр» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.