Справа № 560/3071/20
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3071/20
УХВАЛА

іменем України

30 червня 2020 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Салюк П.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав невідповідності вимогам ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, суд відповідно до виявлених недоліків позовної заяви запропонував позивачу усунути їх шляхом: подання до суду позовної заяви у примірниках відповідно до кількості сторін із зазначеними у них адресою позивача із зазначенням назви населеного пункту місця проживання чи перебування, обґрунтованого розрахунку суми, яку позивач заявляє до стягнення, відомостей про вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору, а також заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

26 червня 2020 року до суду від позивача надійшов лист та два примірники позовної заяви на виконання ухвали суду від 22 червня 2020 року в яких позивач зазначила адресу із зазначенням назви населеного пункту місця проживання та перебування.

Стосовно обґрунтованого розрахунку суми, яку позивач заявляє до стягнення та відомостей про вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору, позивач у листі зазначила, що при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, тому посилаючись на абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України, вказує суду на те, що суд має самостійно визначити суму до відшкодування, однак суд не може погодитися з такими доводами, оскільки позивач у позові вказує точну суму до стягнення, а саме 90000,00 грн., однак жодних обґрунтованих розрахунків зазначеної суми позивачем суду надано не було, що у свою чергу є невиконанням вимог пункту 3 частини 5 статті 160 КАС України.

Крім цього, позивач звертає увагу суду на те, що у даному випадку законом не встановлено обов`язкового досудового порядку врегулювання спору, тому жодних документів стосовно досудового врегулювання позивач також не надає суду.

Суд також встановив, що на виконання ухвали суду від 22 червня 2020 року позивачу слід було подати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску, однак позивач не виконала вказаних в ухвалі вимог та не подала до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, лише у вищевказаному листі зазначила, що відповідач з 19 жовтня 2010 року безперервно порушує її права та завдає моральної шкоди, тому позивач вважає, що строк звернення до суду не порушено.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, чітко визначено, що у разі оскарження дій або бездіяльності державного виконавця, позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як встановив суд та вказав в ухвалі від 22 червня 2020 року, що позивач у позові зазначила, що про порушення своїх прав дізналась 19 жовтня 2010 року, однак до суду звернулась лише 15 червня 2020 року (дата підписання позовної заяви), тобто із пропуском строку встановленого п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України. При цьому, позивачем не було подано до позову заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, як того вимагає ч. 1 ст. 123 КАС України, суд ухвалою від 22 червня 2020 року залишив позовну заяву без руху та надав позивачу можливість все ж подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, однак на виконання ухвали суду такої заяви позивачем подано не було, як і не було надано доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Згідно з ч. 2. ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи зазначене, оскільки позивач не усунув недоліки вказані судом в ухвалі від 22 червня 2020 року у повному обсязі, то позовну заяву позивачем подано без додержання вимог КАС України, а тому суд вважає за необхідне повернути даний адміністративний позов позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись пунктом 1 частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяП.І. Салюк