Справа № 400/227/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/227/20

Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

рішення суду першої інстанції прийнято

у м. Миколаїв, 17 березня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщанка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегабуд-Н" до Державної податкової служби України, про скасування рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації № 1342135/41528079 від 02.12.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегабуд-Н» звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України, про скасування рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації № 1342135/41528079 від 02.12.2019 року.

В обґрунтування вимог товариство зазначило,що ним були надані всі наявні у нього господарської документи щодо придбання та реалізації ТМЦ , надані документи відповідають вимогам, викладеним у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Проте, відповідачем безпідставно було відмовлено у реєстрації податкових накладних.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року, позов ТОВ «Мегабуд-Н» задоволено та скасовано рішення від 02.12.2019 № 1342135/41528079.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державна податкова служба України звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій зазначила про порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції при ухваленні рішення.

У своїх доводах апелянт вказує, що підставою відмови у реєстрації вказаної накладної стало ненадання платником податків необхідних документів, а саме - первинних документів, щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи) та розрахункових документів, банківських виписок з особового рахунку, згідно з п. 14 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних № 1246. Вказані вимоги до платника були доведені у встановленому порядку, а їх не виконання призвело до прийняття Комісією оспорюваного рішення. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Мегабуд-Н» задоволенню не підлягають.

В судове засідання, призначене на 25 червня 2020 року о 15:30 сторони або їх представники не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи за апеляційною скаргою ДПС України, про причини неприбуття у судове засідання не повідомили, заяв/клопотання щодо відкладення розгляду справи до суду не надали.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за апеляційною скаргою ДПС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення (ухвали) в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.10.2019 року ТОВ «Мегабуд-Н» (продавець) уклав договір купівлі-продажу № 01-10-2019 з ТОВ «Чисто Клінінг» (покупець), відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупця належний продавцю товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах цього договору.

Згідно п. 3.2. Договору, оплата за товар перераховується покупцем в безготівковій формі на поточний рахунок продавця. Оплата за товар може бути здійснена в будь-якій іншій формі, не забороненій чинним законодавством України.

Згідно видаткової накладної №177 від 21.10.2019 позивач поставив на адресу ТОВ «Чисто Клінінг» товар на суму 254,40 грн. з ПДВ.

21.10.2019 ТОВ «Мегабуд-Н» було складено податкову накладну № 106 про постачання на адресу ТОВ «Чисто Клінінг» товару на загальну суму 254,40 гривень.

12.11.2019 позивач направив на реєстрацію податкову накладну № 106 на суму 254,40 грн., в т.ч. ПДВ 42,40 грн.

12.11.2019 позивачем отримано від відповідача квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної, оскільки ПК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

22.11.2019 позивач надає пояснення та копії фінансово-господарських документів.

02.12.2019 позивач отримав рішення комісії ДПС № 1342137/41528079 про відмову в реєстрації податкової накладної від 21.10.2019 № 106 з підстав ненадання: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Не погоджуючись з відмовою ДПС України у реєстрації податкової накладної, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Задовольняючи позов Товариства, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно зупинено реєстрацію податкової накладної № 106, як передумова прийняття спірного рішення Комісії, адже у квитанції № 1 вказано критерії ризиковості, визначені виключно листами ДФС від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18, від 05.11.2018, 07.08.2019. ТОВ «Мегабуд-Н» надав відповідачу всі наявні у нього документи, щодо надання ТОВ «Чисто Клінінг» у суборенду нерухомого майна: договори купівлі-продажу, видаткові накладні, рахунки-фактури, платіжні доручення, договір суборенди приміщень, з урахуванням чого рішення від 02.12.2019 року № 1342135/41528079 про відмову в реєстрації податкової накладної № 106 від 21.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних не відповідає критеріям ч.2 ст.2 КАС України, а саме є необґрунтованим, тому підлягає скасуванню.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ст. 185 Податкового кодексу України, операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Аналізом приписів ст. 187 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань постачання товарів/послуг, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше, чи то дата зарахування коштів від покупця/замовника (дата оприбуткування коштів у касі платника податку, дата індексації готівки у банківській установі, чи то дата відвантаження товарів (дата оформлення митної декларації, дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку).

Відповідно до п.201.1 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг, у силу вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно з п. 201.16. ПКУ реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений в Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 341), (надалі - Порядок № 1246).

Згідно пункту 12, 13 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

При цьому, механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 (надалі - Порядок №117).

Відповідно до пп.13-14 постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних N 117 від 21.02.2018 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/ послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: - ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено, - ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку, - надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства (п.21 постанови КМУ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пунктів 18-20 цього Порядку, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

В силу вимог пункту 21 цього Порядку, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як було встановлено, у відповідності до п. 12 Порядку відповідачем було направлено позивачу квитанцію, якою встановлено, що реєстрація податкової накладної позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена через її відповідність вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку".

При цьому, судова колегія звертає увагу, що підпункт 1.6. пункту 1 Критеріїв містить сім різних ознак ризиковості, а зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної неможливо встановити, під яку(і) саме ознаку(и) ризикованості підпадав позивач.

Окремо, слід наголосити на тому, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в обов`язковому порядку зазначається не лише сам критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, а й вказується розрахований показник за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Однак, як свідчать матеріали справи, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної № 106 від 21.10.2019 року дані про розрахунковий показник критерія (їв) ризиковості платника податку відсутні.

Враховуючи наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, суд вважає, що зупинення реєстрації податкової накладної позивача є безпідставною (Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного суду від 02.04.2019 справа № 822/1878/18). Також у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної.

Пунктом 21 Порядку № 117 визначено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

З аналізу наведених норм слідує, що контролюючий орган під час прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної має перевірити її дані, у тому числі, відповідно до критеріїв оцінки ступеня ризиків платника податку із обґрунтуванням показника за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

За результатом перевірки уповноважений орган приймає рішення про реєстрацію податкової накладної чи про відмову у проведенні такої реєстрації.

При цьому, відмова у реєстрації надісланої платником податкової накладної може мати місце лише у тому разі, якщо встановлені під час перевірки податкової накладної ризики не спростовані платником документальним підтвердженням її вартісних та кількісних показників.

Колегія суддів враховує, що згідно даних податкової накладної № 106 від 21.10.2019 року у графі номенклатура товарів/послуг позивачем визначено вид товару, його кількість, обсяги постачання, ціну тощо.

В свою чергу, на переконання колегії суддів, на вимогу контролюючого органу Товариство підтвердило вартісні та кількісні показники поданої накладної №106 від 21.10.2019 року наданими договорами від 01.10.2019 року № 01-10-2019, № 01-04-2019 від 01.04.2019 року, видатковою накладною № 177 від 21.10.2019 року, рахунком на оплату № 181 від 21.10.2019 року, платіжним дорученням № 6 від 18.11.2019 року, товарним чеком від 26.02.2019 року, фіскальним чеком № 42420 від 26.02.2019 року, видатковим касовим ордером тощо.

Однак, у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних контролюючим органом не визначений перелік документів, який був недостатнім для проведення реєстрації податкової накладної №106 від 21.10.2019 року не наведено обставини, які стали підставою для віднесення операцій до ризикових.

Разом з тим, як встановлено судом, позивачем разом з поясненнями надіслано до контролюючого органу письмові пояснення із відповідним документальним підтвердженням, копії яких також наявні в матеріалах справи.

На переконання колегії суддів, подані документи свідчать про реальність здійснення господарської операції з поставки товарно-матеріальних цінностей і були цілком достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №106 від 21.10.2019 року.

Вказані документи складені у повній відповідності до вимог законодавства і саме такими документами супроводжувалось оформлення господарської операції, в рамках якої виписано податкову накладну №106 від 21.10.2019 року.

При цьому відповідачем, незважаючи на вищевказані письмові пояснення позивача і додані до них документи, що підтверджують факти, викладені у таких поясненнях, прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Підставою для відмови у реєстрації у рішеннях зазначено: "Ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних".

На підставі з`ясованих обставин, судова колегія вважає, що надані ТОВ "Мегабуд-Н" документи на адресу відповідача, цілком відповідають вимогами п.14 Порядку необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що зазначена у рішенні 02.12.2019 року № 1342135/41528079 підстава для зупинення реєстрації відповідної податкової накладної, є лише цитатою з п.21 Порядку, та є досить абстрактною та формальною, тобто оскаржуване рішення не містить жодної конкретизації, яких конкретно документів не вистачило для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної №106 від 21.10.2019 року.

При цьому, жодних зауважень до наданих Товариством первинних документів у податкового органу не було.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, беручи до уваги наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про реальність проведення позивачем господарських операцій, суд вважає, що уповноважений контролюючий орган не мав правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної №106 від 21.10.2019 року, з урахуванням чого оскаржуване рішення від 02.12.2019 року № 1342135/41528079 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі встановлених обставин у справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, а встановлені обставини справи свідчать про його протиправність.

Судові витрати розподілені у відповідності до ст. 139 КАС України.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегабуд-Н" до Державної податкової служби України, про скасування рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації № 1342135/41528079 від 02.12.2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.