Справа № 120/2857/20-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

30 червня 2020 р. Справа № 120/2857/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Тетяни Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за її позовом до Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, в якому просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення № 439 33 сесії 7 скликання Яришівської сільської ради від 28.05.2020 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , орієнтовною площею 0,2142 га».

визнати протиправними та скасувати рішення № 440 33 сесії 7 скликання Яришівської сільської ради від 28.05.2020 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 , орієнтовною площею 0,2142 га».

визнати протиправними та скасувати рішення № 441 33 сесії 7 скликання Яришівської сільської ради від 28.05.2020 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 , орієнтовною площею 0,2500 га.».

визнати протиправними та скасувати рішення № 442 33 сесії 7 скликання Яришівської сільської ради від 28.05.2020 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 , орієнтовною площею 0,2500 га».:,

визнати протиправними та скасувати рішення № 444 33 сесії 7 скликання Яришівської сільської ради від 28.05.2020 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , орієнтовною площею 0,2142 га».

зобов`язати Яришівську сільську раду Могилів-Подільського району Вінницької області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,1068 га, що розташована по АДРЕСА_2 у власність для ведення особистого селянського господарства.

Одночасно з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі рішень 33 сесії 7 скликання Яришівської сільської ради від 28.05.2020:

№ 439 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 , орієнтовною площею 0,2142 га»;

рішення № 440 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 , орієнтовною площею 0,2142 га»;

рішення № 441 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 , орієнтовною площею 0,2500 га.»;

рішення № 442 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 , орієнтовною площею 0,2500 га».

У заяві про забезпечення позову позивач зазначає, що внаслідок прийняття оскаржуваних рішень сесії сільської ради, громадяни, яким незаконно було надано дозволи на виготовлення технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність, можуть провести землевпорядні роботи для виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність та отримати відповідне погодження сільської ради, у відповідності до якого отримати державні акти на право власності на земельні ділянки.

В той же час, на земельні ділянки, щодо яких сільська рада розпорядилася про надання дозволу на виготовлення техдокументанцїї іншим особам, претендує позивач, маючи для цього ряд судових рішень, якими такі дії відповідача було визнано протиправними та скасовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В даному ж випадку, дослідивши викладенні у заяві мотиви, а також матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви про забезпечення позову в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Так, розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви та довести, що її незадоволення призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Так, положення ст. 150 КАС України передбачають, що передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є заява сторони, зокрема, із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Тобто, у випадку звернення позивача із заявою про забезпечення позову він повинен обґрунтувати причини такого звернення. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії ( правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.04. 2019 року в справі № 826/10936/18 (провадження № К/9901/728/19).

В даному ж випадку, обґрунтовуючи необхідність забезпечення адміністративного позову, позивач зазначає, що під час перебування даної справи на розгляді в суді, громадяни, яким було надано дозволи на виготовлення технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність, можуть провести землевпорядні роботи для виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність та отримати відповідне погодження сільської ради, у відповідності до якого отримати державні акти на право власності на земельні ділянки. Разом з тим, на земельні ділянки, щодо яких сільська рада розпорядилася про надання дозволу на виготовлення техдокументанції іншим особам, претендує позивач, маючи для цього ряд судових рішень, якими такі дії відповідача було визнано протиправними та скасовано.

В той же час, суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Тобто надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не покладає на відповідний орган обов`язку (не є підставою для виникнення зобов`язання перед особою, яка розробила проект землеустрою) щодо надання цієї земельної ділянки у власність чи користування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Із поданої заяви слідує, що основною підставою для забезпечення позову є припущення заявника про можливість прийняття рішень відповідачем про затвердження документацій із землеустрою та надання земельних ділянок у власність третім особам.

Разом з тим, зміст заяви про забезпечення адміністративного позову не дозволяє дійти переконливого висновку про існування обставин, які згідно положень ст. 150 КАС України є підставою для забезпечення позову, оскільки позивачем не наведено жодних належних та достатніх доводів в підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких звернулись до суду.

Так, оскаржувані рішення прийнятті відповідачем 28.05.2020 року. Отримання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є першим етапом процедури із отримання у власність земельної ділянки відповідно до ст.118 ЗК України та не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Крім того, суд зазначає, що у даному випадку, з урахуванням предмету та можливих підстав спору, така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як "наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення", тобто рішень сільської ради, може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Крім того, вжиття таких заходів може вплинути на права інших осіб, щодо яких прийняті оскаржувані рішення.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень. При цьому, суд звертає увагу, що встановлення ознак протиправності оскаржуваних рішень є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, враховуючи можливий предмет позову, що є неприпустимим на даній стадії судового процесу.

Таким чином, у ході розгляду поданого клопотання судом не виявлено фактів існування, на час прийняття даної ухвали, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Враховуючи вище викладене та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд приходить до висновку, що подана представником позивача заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 256, 294 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №120/2857/20 відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала в повному обсязі складена та підписана суддею 30.06.2020

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину (пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна