Справа № 320/184/19
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року № 320/184/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ТОВ "Марбет" до Головного управління ДФС у Київській області, третя особа: ТОВ "ВАМЕД ТРЕЙД", про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "Марбет" з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.12.2018 № .

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки про порушення податкового законодавства, на підставі яких було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідає дійсним обставинам справи.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ТОВ "ВАМЕД ТРЕЙД".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 закрито підготовче провадження та ухвалено подальший судовий розгляд здійснювати у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Марбет» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за період з 01.01.2015 по 31.03.2018. за результатами складено акт перевірки від 03.09.2018 № 762/10-36-14-02-13/31120652.

Перевіркою встановлено порушення:

- п.44.1, 44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України, у результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування на суму 4 830 177, 00 грн;

- п.198.1, 198.3 ст. 198, п.44.1, 44.2 ст.44 ПК України, у результаті чого завищено від`ємне значення з ПДВ на суму 156 800, 00 грн та занижено податок на суму 727 414, 00 грн;

- п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 № 637.

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «Марбет» має центральну касу, веде одну касову книгу в центральній касі для обліку операцій з готівкою у національній валюті.

Перевіркою дотримання порядку оприбуткування готівки в касі встановлено факти не оприбуткування (не своєчасного оприбуткування) готівки (у день одержання готівкових коштів), так як не здійснено облік готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі підприємства на підставі прибуткових касових ордерів на суму 146 900,00 грн.

Перевіркою встановлено факти здавання до банку на розрахунковий рахунок ТОВ «Марбет» готівкових коштів без попереднього оприбуткування до каси, а саме:

- згідно касової книги підприємства за 12.02.2016 залишок готівки на початок дня складав 1 271,02 грн. Відповідно до квитанції банку № 119235191 на розрахунковий рахунок підприємства 12.02.2016 о 09 год 51 хв здано готівку у сумі 11 000,00 грн. Протягом дня до каси підприємства здійснювалося надходження тільки з реєстратора розрахункових операцій у сумі 11 333,70 грн, що значно пізніше зданої готівки на розрахунковий рахунок банку. Крім того, початок відкриття робочої зміни на РРО 12.02.2016 здійснено о 10 год 46 хв. (нульовий чек № 5024), що також пізніше зданої готівки на розрахунковий рахунок банку;

- згідно касової книги підприємства за 22.02.2016 залишок готівки на початок дня складав 757,37 грн. Відповідно до квитанції банку № 119236009 на розрахунковий рахунок підприємства 22.02.2016 о 10 год 01 хв здано готівку у сумі 51 400,00 грн. Протягом дня до каси підприємства здійснювалося надходження тільки з реєстратора розрахункових операцій у сумі 51 548,05 грн, що значно пізніше зданої готівки на розрахунковий рахунок банку.

- згідно касової книги підприємства за 07.04.2016 залишок готівки на початок дня складав 4730,92 грн. Відповідно до квитанції банку № 119235792 на розрахунковий рахунок підприємства 07.04.2016 о 09 год 57 хв здано готівку у сумі 84 500,00 грн. Протягом дня до каси підприємства здійснювалося надходження тільки з реєстратора розрахункових операцій у сумі 81 049, 18 грн, що значно пізніше зданої готівки на розрахунковий рахунок банку.

До таких висновків податковий орган дійшов шляхом здійснення співставлення даних касової книги, квитанцій банку на розрахунковий рахунок ТОВ «Марбет» та реєстратора розрахункових операцій.

Позивач, не погоджуючись з актом перевірки, 10.09.2018 звернувся до відповідача із запереченнями на акт перевірки.

Згідно відповіді ГУ ДФС у Київській області на заперечення від 24.09.2018 3 16736/10/10-36-14-12 було частково задоволено вимоги позивача та скасовано частину висновків акту перевірки щодо нарахувань з податку на прибуток підприємства та податку на додану вартість, при цьому заперечення щодо порушення ТОВ «Марбет» п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного Банку України 15.12.2004 року № 637 (зі змінами і доповненнями), залишено без задоволення.

За результатами перевірки ГУ ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення - рішення від 27.09.2018 № , яким позивачу нараховано штрафні (фінансові) санкції за порушення норм регулювання обігу готівки у сумі 734 500,00 грн. за неоприбуткування готівкових коштів у касовій книзі.

Позивач, не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 27.09.2018 № , звернувся до ДФС України зі скаргою від 12.10.2018 № 86.

Рішенням ДФС України від 14.12.2018 №40522/6/99-99-11-06-01-25 частково задоволено скаргу позивача та скасовано оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 27.09.2018 № у частині 33 796,55 грн.

На підставі Рішення ДФС України від 14.12.2018 №40522/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарги ГУ ДФС у Київській області відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.12.2018 № , яким позивачу нараховано штрафні (фінансові) санкції за порушення норм регулювання обігу готівки у сумі 700 703, 45 грн.

Позивач, не погоджуючись із оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» із змінами та доповненнями, передбачено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 (далі - Положення № 637).

Відповідно до пункту 2.6. Розділу 2 Положення № 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Пунктом 3.3. Розділу 3 Положення № 637 встановлено, що приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Згідно пункту 7.19. Розділу 7 Положення № 637 під час перевірки органи контролю мають брати до уваги те, що за наявності в касі підприємства готівки, яка не підтверджена прибутковими касовими ордерами, вона вважається неоприбуткованою в касі та зараховується в дохід підприємства.

Судом встановлено, що записи в книзі обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) станом на 12.02.2016, 22.02.2016 та 17.04.2016 здійснені позивачем на підставі відповідних Z-звітів, з яких слідує, що всі готівкові кошти в повній сумі їх фактичних надходжень були оприбутковані підприємством згідно з вимогами п. 2.6 Положення № 637.

Так, пунктом 2.6 Положення № 637 передбачено різні механізми оприбуткування готівки залежно від способу фіксації її надходження в касу: прибуткові касові ордери або фіскальні звітні чеки (РК).

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 826/11045/16 та від 26.06.2018 у справі 803/541/17

Суд звертає увагу, що при проведенні перевірки податковим органом не було взято до уваги прибуткові касові ордери ТОВ «Марбет», а саме: прибутковий касовий ордер №21 від 12.02.2016 на суму 11 333,70 грн., прибутковий касовий ордер №27 від 22.02.2016 на суму 51 548,05 грн., прибутковий касовий ордер №56 від 07.04.2016 на суму 81 049,18 грн., які по сумам повністю співпадають сумами, вказаних у чеках реєстратора розрахункових операцій ТОВ «МАРБЕТ» за 12.02.2016, 22.02.2016 та 07.04.2016.

Таким чином висновки, зроблені в акті перевірки та які стосуються порушення позивачем вимог податкового законодавства, не відповідають вимогам закону, відповідно, податкове повідомлення-рішення від 20.12.2018 № є протиправним та підлягає касуванню.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

З огляду на зазначене та беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 10510, 55 грн (платіжне доручення від 09.01.2019 № 4932), отже такі понесені витрати підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 20.12.2018 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області на користь ТОВ «Марбет» сплачений судовий збір у розмір 10510 (десять тисяч п`ятсот десять) грн 55 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.