Справа № 160/10614/19
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,
за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за апеляційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби
до Дніпропетровської митниці ДФС (правонаступник Дніпровська митниця Держмитслужби)
про визнання протиправним та скасування рішення,-
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110150/2019/200200/2 від 23.09.2019.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дніпровська митниця Держмитслужби оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.06.2020 року апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 року - без змін.

До Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі №160/10614/19 про стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 400,00 грн. за надані юридичні послуги на підставі договору від 25.10.2019 року б/н, детальний опис яких міститься в акті наданих послуг від 05.06.2020 року.

Заперечень Дніпровської митниці Держмитслужби на заяву позивача до апеляційного суду не надходило.

Розглянувши заяву позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 134 КАС України що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат у розмірі 3 400,00 грн. заявником апеляційному суду були надані наступні документи:

1. копія договору б/н від 25.10.2019 року про надання правової допомоги;

2. копія додаткової угоди від 04.05.2020 року до договору про надання правової допомоги;

3. копія акту наданих послуг №2 до договору про надання правової допомоги від 25.10.2019 року;

4. копія рахунку на оплату №4 від 12.05.2020 року;

5. копія рахунку на оплату №5 від 03.06.2020 року;

6. квитанція від 12.05.2020 року №92733;

7. квитанція від 05.06.2020 року №18396.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

З наданих позивачем документів вбачається отримання ним послуг щодо підготовки відзиву на апеляційну скаргу у даній справі, участь адвоката у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Заявлена до відшкодування сума витрат є співмірною зі складністю справи та наданими послугами, часом та обсягом надання послуг, значенням справи для позивача.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 143, 243, 246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткову постанову у справі № 160/10614/19.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну (правничу) допомогу в сумі 3 400,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст додаткової постанови складено 25.06.2020 року.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко