Справа № 280/2393/20
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 червня 2020 року Справа № 280/2393/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69005, Запорізька обл., м.Запоріжжя, Вознесенівський р-н, Майдан Профспілок, буд. 5; ),

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 12; )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (далі відповідач-1), Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (далі відповідач-2), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача, що виявилися у відмові позивачу виплачувати регрес в період з 01 квітня 2017 року по серпень 2019 року;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу регрес в період з 01 квітня 2017 року по серпень 2019 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 року позовну заяву у справі №280/2393/20 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 5 днів з дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він має статус внутрішньо переміщеної особи та на даний час перебуває на обліку у відповідача як отримувач щомісячної страхової виплати у зв`язку із зареєстрованим випадком професійного захворювання. Разом з тим зазначив, що відповідачем з 01.04.2017 по 31.08.2019 включно припинено здійснення регресу (страхових виплат). Вважає дії відповідача протиправними та такими, що суперечать вимогам Конституції та інших нормативно-правових актів. Просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Ухвалою суду від 27.04.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/2393/20. Повідомлено сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

25.05.2020 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області надійшов відзив на адміністративний позов (вх.№23797), в якому зазначено, що ОСОБА_1 до початку проведення антитерористичної операції перебував на обліку та отримував страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції ФСНВ в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області. У зв`язку з ситуацією, що склалася на території Донецької та Луганської областей, позивач був змушений покинути місце свого постійного проживання. Після чого, з 01.11.2015, відділенням виконавчої дирекції ФСНВ в м. Запоріжжі було продовжено страхові виплати, які раніше було призначено робочим органом виконавчої дирекції ФСНВ, в якому він перебував на обліку, на підставі статистичних даних з інформаційно-аналітичної системи Фонду про розмір таких виплат. Постановою відділення виконавчої дирекції ФСНВ в м. Запоріжжі від 24.03.2017 № 0809/21754/21754/24 позивачеві припинено з 01.04.2017 страхові виплати у зв`язку з скасуванням дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Про таке скасування відділення виконавчої дирекції ФСНВ в м. Запоріжжі було повідомлено листом Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 14.03.2017 № 05/01-21/29525. Після звернення позивача з заявою від 27.09.2019 до Запорізького відділення Управління у Запорізькій області, на підставі рішення районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам по Хортицькому району (протокол від 17.10.2019 № 37), постановою Запорізького відділення Управління у Запорізькій області від 23.10.2019 № 0802/21757/21757/33 позивачеві продовжено страхові виплати з місяця звернення, тобто з 01.09.2019. Вважає, що припинення страхових виплат позивачу та їх відновлення було проведено у чіткій відповідності до чинного законодавства України, у зв`язку із чим просить у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 09.06.2020 залучено Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області до участі у справі №280/2393/20 в якості другого відповідача.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

До початку проведення антитерористичної операції позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на обліку та отримував страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції ФСНВ в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області. У зв`язку з ситуацією, що склалась на території Донецької та Луганської областей, позивач був змушений покинути місце свого постійного проживання.

Так, з 01.11.2015 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Запорізькому відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області як отримувач щомісячної страхової виплати у зв`язку із 50% втратою професійної працездатності.

Постановою відділення виконавчої дирекції ФСНВ в м. Запоріжжі від 24.03.2017 № 0809/21754/21754/24 позивачу припинено з 01.04.2017 страхові виплати у зв`язку з скасуванням дії довідки про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи.

Про таке скасування відділення виконавчої дирекції ФСНВ в м. Запоріжжі було повідомлено листом «Про надання інформації» Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 14.03.2017 № 05/01-21/2952.

В подальшому, у вересні 2019 року позивачу видано нову довідку про взяття на облік як внутрішньо переміщу особу від 27.09.2019 № 2330-, відповідно до якої адресою фактичного місця проживання є: АДРЕСА_1 .

27.09.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження виплати раніше призначеної страхової виплати. Цього ж дня ОСОБА_1 звернувся до Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області із заявою про виплату йому заборгованості з березня 2017 року по вересень 2019 року, так як він знаходився на території слідчого ізоляторі з 12.12.2016 по 24.04.2019. Зазначене також підтверджується довідкою Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 03.05.2019 № 2/10-4435.

Листом від 07.10.2019 № 03-18/4867 відповідачем надано відповідь, в якій зазначено, що оскільки позивач надав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи в вересні 2019 року, у Запорізького відділення немає підстав для виплати щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2017 по 31.08.2019.

Також, постановою відповідача від 23.10.2019 № 0802/21757/21757/33 позивачу продовжено страхові виплати з місяця звернення, тобто з 01.09.2019, на підставі рішення районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам по Хортицькому району (протокол від 17.10.2019 № 37).

Не погодившись з відмовою відповідача у виплаті регресу в період з 01.04.2017 по 31.08.2019 включно, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд виходив з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Страхові виплати складаються із:

1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Строки проведення страхових виплат визначені ст. 47 вказаного Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду:

1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання;

2) особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.

Частинами 5 та 6 ст. 47 Закону визначено, що страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них.

Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.

Згідно з ч. 4 та 7 ст. 47 Закону виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до п. 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 01 жовтня 2014 року № 531установлено, що особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переселилися з тимчасово окупованої території, району проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації (далі - застраховані особи), мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, а до завершення заходів, пов`язаних з утворенням зазначеного Фонду та його робочих органів, - робочими органами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - фонди) відповідно до пункту 6розділу VII Прикінцеві та перехідні положення зазначеного Закону за фактичним місцем проживання у порядку, встановленому правліннями фондів.

Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб затверджений постановою правління Фонду соціального страхування України від 12.12.2018 № 27.

Відповідно до п. 1.2 розділу І вказаного Порядку внутрішньо переміщені особи мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду) або їх відділеннях за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі - довідка про взяття на облік), з дотриманням вимог Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 (далі - Порядок № 365), та постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014№ 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі - постанова КМУ № 637).

Згідно з п. 3.1 розділу ІІІ вказаного Порядку внутрішньо переміщені особи мають право на продовження раніше призначених страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду або його відділенні за фактичним місцем проживання (перебування).

Аналогічні положення містяться в Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 № 365, та в постанові Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Відповідно до п. 3.7 розділу ІІІ Порядку, що затверджений постановою правління Фонду соціального страхування України від 12.12.2018 № 27, щомісячні страхові виплати внутрішньо переміщеній особі продовжуються (відновлюються) на підставі рішення Комісії з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи, та фінансуються впродовж тридцяти календарних днів з дати прийняття постановипро продовження раніше призначених страхових виплат.

Згідно з п.п. 3.8 та 3.9 розділу ІІІ Порядку суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в робочих органах виконавчої дирекції Фонду, в яких зберігались справи про страхові виплати до початку антитерористичної операції, та тимчасової окупації українських територій, в порядку визначеному виконавчою дирекцією Фонду.

Аналогічні положення містяться в п. 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 № 365, відповідно до якого орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення спірних правовідносин та на час розгляду справи такий порядок Кабінетом Міністрів України затверджено не було.

Разом з вказаними нормами суд враховує наступне.

Стаття 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права, або «інші права», як це зазначено уст. 9 Закону, не звужуючи при цьому обсяг конституційних прав та свобод особи. Закон встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

В даному спорі наявність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи створила для нього, на відміну від інших громадян України, певні перешкоди в отриманні страхових виплат, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Одним з конституційних прав є право на соціальний захист (ст. 46 Конституції України).

Стаття 46 Конституції України, ст. 22 Загальної декларації прав людини, ст. 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права, ст. 23 Європейської соціальної хартії (переглянутої)закріплюють право особи на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

При цьому, Конституція України (ст. 24), Загальна декларація прав людини (ст. ст. 2,7),Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права (ст. 2),Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (ст. 14,ст. 1 Протоколу №12 до Конвенції) закріплюють принцип рівності осіб та визначають, що права особи, в тому числі і право на соціальний захист має здійснюватися без дискримінації за будь-якою ознакою.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

На час припинення позивачу щомісячних страхових виплат воєнного або надзвичайного стану в Україні введено не було.

Разом з тим реалізація прав позивача була обмежена залежністю від його статусу внутрішньо переміщеної особи, що свідчило про те, що положення п. 15 призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365, п.п. 3.8 та 3.9 розділу ІІІ Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб, що затверджений постановою правління Фонду соціального страхування України від 12.12.2018 року № 27, згідно з якими суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, - не відповідали та суперечили Конституції України.

Отже, суб`єкт владних повноважень не виплачуючи позивачу страхові виплати за минулий період з огляду на його статус внутрішньо переміщеної особи та посилаючись на нормативно-правові акти, що, фактично звузили його права та зробили їх реалізацію залежною від певних обставин, порушив право позивача на їх отримання, при цьому це право є об`єктом захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право власності).

З огляду на наведене, з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача порушені права позивача підлягають поновленню іншим шляхом - шляхом визнання протиправними дій Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, відокремленим підрозділом якого є Запорізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, що виявилися у відмові ОСОБА_1 виплатити страхові виплати за період з 01.04.2017 по 31.08.2019 та зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, відокремленим підрозділом якого є Запорізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 страхові виплати з 01.04.2017 по 31.08.2019 (ч. 2 ст. 9, п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено з матеріалів справи, Запорізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області є відокремленим підрозділом виконавчої дирекції ФСС України у Запорізькій області, що створене за рішенням правління без статусу юридичної особи, відтак саме з бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції ФСС України у Запорізькій області повинні бути присуджені позивачу здійснені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69005, Запорізька обл., м.Запоріжжя, Вознесенівський р-н, Майдан Профспілок, буд. 5; ), Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 12; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дій Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, відокремленим підрозділом якого є Запорізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, що виявилися у відмові ОСОБА_1 виплатити страхові виплати за період з 01.04.2017 по 31.08.2019.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, відокремленим підрозділом якого є Запорізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 страхові виплати з 01.04.2017 по 31.08.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 30.06.2020.

Суддя М.С. Лазаренко