Справа № 334/962/20
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 14.04.2020
Справа № 334/962/20
Провадження № 2-а/334/108/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Бараш Ю.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 взводу 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Корсюк Євгена Сергійовича про визнання протиправних дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора патрульної поліції 1 взводу 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Корсюк Євгена Сергійовича про визнання протиправних дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому вказав, що 17.02.2020 року сержантом поліції Корсюк Є.С. винесено постанову серії ДПО18 № 593909 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 та ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови він начебто на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія категорії «В» та здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку, стоянку заборонено».

Зазначені дії інспектора вважає протиправними, а постанову незаконною, яку винесено г грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, з наступних підстав.

Так, 17.02.2020 року о 13 год. 26 хв., він знаходився в транспортному засобу інспектора патрульної поліції 1 взводу 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Корсюк Євгена Сергійовича який знаходився на парковці біля Запорізької обласної лікарні за адресою: м.Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, буд. 10. Жодного пункту ПДР він цим не порушив, оскільки там був відведений карман для стоянки автомобілів. До його автомобілю підійшов сержант поліції Корсюк Є.С. , і сказав, що він нібито бачив, як деякий час тому автомобіль Mercedes-benz 208, державний номерний знак НОМЕР_1 , був припаркований з порушенням ПДР, а саме в зоні дії знаку 3.34 (зупинку, стоянку заборонено).

На вимогу інспектора поліції ним було пред`явлено посвідчення водія категорії «В, С» і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

На підставі наданих документів інспектор склав постанову, в якій зазначив, що він не пред`явив посвідчення водія категорії «В».

Позивач вважає, що інспектором були допущені такі порушення: відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП, через упереджене ставлення сфальсифікував постанову серії ДПО18 № 593909 від 17.02.2020 року.

Просить визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 1 взводу 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Корсюк Євгена Сергійовича та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.02.2020 року серії ДПО18 № 593909 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП, закрити провадження у справі.

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач не скористався своїм правом, врегульованим ч.4 ст. 159, ч.1 ст. 261 КАС України, відзиву на позов не подав, поважних причин його неподання не повідомив. Заяв по суті справи та клопотань до матеріалів справи не надходило. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було за відсутності відповідних заяв та клопотань.

За змістом ч. 4 ст. 229 КАС України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як врегульовано ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як передбачено ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ця норма розповсюджується й на справи про адміністративні правопорушення.

Ст. 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що скоїла адміністративного правопорушення, порушивши вимоги дорожніх знаків 3.34, 5.41.1, за що передбачено відповідальність відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП, проте, діяла у відповідності до правил дорожнього руху (п.2.14, 12.3) внаслідок пошкоджень у роботі двигуна її транспортного засобу, на якому ОСОБА_1 здійснювала рух, зауважуючи на порушенні інспектором поліції вимог чинного законодавства, необґрунтованості та незаконності оскаржуваної постанови.

У відповідності до ч.ч. 2, 4-5 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У цьому випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.222 КУпАП, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, відноситься до компетенції Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За нормою п.8, 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Так, судом встановлено, що інспектором патрульної поліції 1 взводу 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Корсюк Євгена Сергійовича винесено постанову серії ДПО18 № 593909 від 17.02.2020 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу у сумі 425,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 17.02.2020 року о 13 год. 26 хв. в м.Запоріжжі, вул. Оріхівське шосе, буд. 10, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом інспектора патрульної поліції 1 взводу 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Корсюк Євгена Сергійовича порушив вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку, стоянку заборонено» та на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія категорії «В», чим порушив п.22.4 ПДР України.

Згідно з п. 8.4 (в) ПДР, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до п. 3.34 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, дорожній знак «Зупинку заборонено» передбачає, що забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно з п. 2.4 Правил дорожнього руху, На вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Ч.1 ст.122 КУпАП передбачає, зокрема, адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Ст. 126 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка».

На позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн., що відповідає санкції статті. Штрафні бали, які можуть бути накладені за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до норми ст.27-1 КУпАП є стягненням, що накладається на громадян за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, установлені цим Кодексом. Тобто, розмір та вид стягнення обрано вірно.

У статті 251 КУпАП наведено перелік доказів справі про адміністративне правопорушення, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

При цьому, оскаржувана постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в ній. Проте, відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не надано жодного доказу на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Тому суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Коституцією України, виходить з того, що обставини викладені у позовній заяві з приводу конкретних обставин не спростовані відповідачем.

За змістом ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності, що, в свою чергу, згідно зі ст. 284 КУпАП, є підставою для закриття справи.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведена суду правомірність прийнятого ним рішення, відповідно, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, - закриттю з підстави, встановленої п.4 ч.1 ст. 247 КУпАП. Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

За змістом ч.4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючисьст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 72-79, 132, 139, 143, 159, 205, 229, 241-246, 257, 262, 269-272, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 взводу 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Корсюк Євгена Сергійовича про визнання протиправних дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 593909 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 17.02.2020 року, винесену інспектором патрульної поліції 1 взводу 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Корсюк Євгена Сергійовича відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП, та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень на користь держави, провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ісаков Д.О.