Справа № 520/3610/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Котеньов О.Г.

15 червня 2020 р.Справа № 520/3610/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Рєзнікової С.С. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Харківська ТЕЦ-5» на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року, прийняту за наслідками розгляду заяви приватного акціонерного товариства «Харківська ТЕЦ-5» про встановлення судового контролю по справі у справі № 520/3610/19 за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Харківська ТЕЦ-5» до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року, що набрало законної сили 26.11.2019 року, частково задоволені вимоги адміністративного позову приватного акціонерного товариства «Харківська ТЕЦ-5» (подалі - ПАТ «Харківська ТЕЦ-5», підприємство).

Так, судовим рішенням визнано протиправною відмову Головного управління Держпраці у Харківській області в продовженні строку дії Дозволів № 062.14.63 від 29.01.2014 року, № 063.14.63 від 29.01.2014 року, № 064.14.63 від 29.01.2014 року, № 068.14.63 від 29.01.2014 року, № 069.14.63 від 29.01.2014 року, оформлену листом № 31/113/31/115/05-13/1249 від 05.02.2019 року.

Головне управління Держпраці у Харківській області зобов`язане повторно розглянути заяву ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» № 01-27/95 від 18.01.2019 року (вх. № 31/115 від 22.01.2019 року) про продовження строку дії Дозволів № 062.14.63 від 29.01.2014 року, № 063.14.63 від 29.01.2014 року, № 064.14.63 від 29.01.2014 року та № 068.14.63 від 29.01.2014 року в порядку, встановленому чинним законодавством, із з урахуванням мотивів, викладених судом.

Головне управління Держпраці у Харківській області зобов`язане повторно розглянути заяву ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» № 01-27/97 від 18.01.2019 року (вих. № 31/113 від 22.01.2019 року) про продовження строку дії Дозволу № 069.14.63 від 29.01.2014 року, в порядку, встановленому чинним законодавством, із з урахуванням мотивів, викладених судом.

У задоволенні іншої частини позовних вимог підприємству відмовлено.

За рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Харківській області (подалі ГУ Держпраці у Харківській області) на користь позивача стягнуто 5.763 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

28.02.2020 року ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» звернулось до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення (т. 2, а.с. 3-9).

Означене звернення заявник обґрунтовує тим, що нова підстава для відмови у продовженні строку дії дозволів, не може бути використана ГУ Держпраці у Харківській області при повторному розгляді заяви підприємства, так як під час розгляду справи № 520/3610/19 вона сторонами не заявлялась, судами не оцінювалася, отже мотивами суду, викладеними у судовому рішенні від 16.07.2019 року, не охоплюється.

Крім того, заявник вказує на те, що підприємство не отримувало листа ГУ Держпраці у Харківській області від 06.12.2019 року вих. № 25-18/4996 щодо виконання судового рішення по справі № 520/3610/19.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у задоволені заяви ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовлено.

Рішення суду вмотивовано тим, що заява про встановлення судового контролю позивачем під час розгляду справи не заявлялась. Заявник під час розгляду справи не навів аргументованих доводів та не надав доказів того, що вищеозначене судове рішення відповідач не має намір виконувати. Судом також зазначено про наявність постанов органу державної виконавчої служби про закінченню виконавчих провадження, що були відкриті по примусовому виконанню рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 року.

Не погоджуючись з судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, в апеляційній скарзі ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» просить його скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року.

Посилаючись на правові позиції, викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року по справі № 800/592/17 та постанові Верховного Суду від 28.04.2019 року по справі № 286/766/17, скаржник зазначає про хибність висновків суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю з урахуванням того, що заходи судового контролю під час винесення рішення від 16.07.2019 року судом не застосовувалися.

Крім того, скаржник зазначає, що суд першої інстанції фактично ухилився від обов`язку здійснити контроль виконання свого рішення закріпленого безпосередньо ст. 129-1 Конституції України, формально пославшись на докази закінчення виконавчих проваджень, а також на лист відповідача від 06.12.2019 року за вих. 05-18/14996.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308 КАС України).

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 КАС України.

Частиною 1 ст. 382 КАС України унормовано що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 20.06.2018 року по справі № 800/592/17 визначилась, що клопотання про встановлення судового контролю може бути подане й задоволене судом вже після ухвалення рішення у справі.

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу.

Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Як убачається з матеріалів справи предметом спору у справі № 520/3610/19 була відмова ГУ Держпраці у Харківській області, викладена у листі від 05.02.2019 року № 31/113/31/115/05-13/1249, продовжити ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» строки дії дозволів № 062.14.63 від 29.01.2014 року, № 063.14.63 від 29.01.2014 року, № 064.14.63 від 29.01.2014 року та № 068.14.63 від 29.01.2014 року, № 069.14.63 від 29.01.2014 року.

Відмова у продовженні строку дії означених дозволів ГУ Держпраці в Харківській області вмотивована порушенням підприємством умов означених дозволів, зокрема, недотриманням вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що встановлено під час здійснення перевірок суб`єкта господарювання. Для можливості вирішення питання про продовження строків дозволів підприємству фактично запропоновано додати до заяви про продовження дії дозволів їх оригінали та нові позитивні висновки експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки.

З набранням законної сили рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 року для його примусового виконання ПАТ «ТЕЦ-5» був отримані виконавчі листи (а.с. 27, 28, 146, т. 2).

За заявами стягувача (ПАТ «ТЕЦ-5») від 20.01.2020 року постановами державного виконавця від 27.01.2020 року відкриті виконавчі провадження (реєстраційні номера виконавчих проваджень: 61069010, 61068845, а.с. 36-39, т. 2), які постановами державного виконавця від 10.02.2020 року були закінчені, у зв`язку з виконанням боржником судового рішення до дати відкриття виконавчого провадження (а.с. 40 43, т. 2).

Постановою Другого апеляційного суду від 19.05.2020 року, прийнятою за наслідками розгляду апеляційної скарги ПАТ «ТЕЦ-5» на рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2020 року у справі № 520/2783/2020, означене судове рішення скасовано та прийняте нове судове рішення, яким задоволені вимоги адміністративного позову ПАТ «ТЕЦ-5» у цій справі і постанови державного виконавця від 10.02.2020 року про закінчення виконавчих проваджень (реєстраційні номера виконавчих проваджень: 61069010, 61068845) визнані протиправними та скасовані (а.с. 212-218, т. 2).

В силу вимог ч. 1 ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом (ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року, виконання судового рішення є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

З позиції Європейського Суду з прав людини правосуддя було б примарним, якби національна правова система держави дозволяла остаточне, обов`язкове судове рішення залишати невиконаним на збиток одній зі сторін. Крім того, у рішенні по справі «Бурдов проти Росії» Суд вказав, що виконання рішення чи постанови будь-якого суду слід вважати невід`ємною частиною «справедливого судового розгляду» в значенні статті 6 Конвенції.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, судовий контроль за виконанням судових рішень у адміністративних справах це, у тому числі, особлива форма правосуддя, діяльність суду пов`язана із реалізацією судових актів у адміністративних справах, яка здійснюється у формі «контрольного санкціонування» вчинення деяких процесуальних дій у виконавчому провадженні. В свою чергу, під судовим контролем у виконавчому провадженні слід розуміти форму реалізації судової влади, систему передбачених процесуальним законом засобів, спрямованих на недопущення незаконного обмеження прав і охоронюваних законом інтересів особи у процесі примусового виконання судових актів і актів інших юрисдикційних органів, а також відновлення особи в цих правах, і полягає в перевірці діяльності органів примусового виконання та їх посадових осіб, а також застосування до них заходів впливу, передбачених процесуальним законодавством.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 року у справі № 520/3610/19 в порядку, визначеному ст. 382 КАС України.

Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (п. 1 ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 316 КАС України).

Підстави для проведення розподілу судових витрат відсутні

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Харківська ТЕЦ-5» залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року, - без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова Я.М. Макаренко
Постанова у повному обсязі складена і підписана 25 червня 2020 року.