Справа № 826/4833/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року

м. Київ

справа № 826/4833/16

адміністративне провадження № К/9901/13236/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року (суддя Кобилянський К.М.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року (головуючий суддя Кучма А.Ю., судді: Аліменко В.О., Безименна Н.В.) у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Індустріальні та дистрибуційні системи" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними дій, скасування рішення та картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2016 року Приватне акціонерне товариство "Індустріальні та дистрибуційні системи" (далі - Товариство, позивач) звернулось до суду з позовом до Київської міської митниці ДФС (далі - Митниця, відповідач) про визнання протиправними дій по коригуванню митної вартості товару, декларування якого відбувалось відповідно до вантажної митної декларації №100250005/2015/116340 від 17 листопада 2015 року; скасування рішення про коригування митної вартості товарів №100250005/2015/000069/2 від 17 листопада 2015 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №100250005/2015/00123 від 17 листопада 2015 року.

Обґрунтовуючи позовну заяву, Товариство вказувало, що визначення митним органом митної вартості товару, який ввозився на митну територію України, по шостому (резервному), а не по першому (за ціною договору), як було здійснено позивачем, методу суперечить вимогам Митного кодексу України (далі - МК України), оскільки декларантом було надано всі необхідні документи для ідентифікації товару, що ввозився, та підтвердження заявленої ним митної вартості останнього.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року, позов задоволено: визнано протиправними дії Митниці з коригування митної вартості товару, декларування якого відбувалось відповідно до вантажної митної декларації №100250005/2015/116340 від 17 листопада 2015 року; скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №100250005/2015/000069/2 від 17 листопада 2015 року та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №100250005/2015/00123 від 17 листопада 2015 року.

Приймаючи такі рішення, суди, дослідивши обставини справи, прийшли до висновку, що позивачем подано всі належні та допустимі докази в підтвердження правильності обраного методу визначення митної вартості товару та числових значень останньої, а отже, як наслідок, відсутність у відповідача підстав для застосування при митному оформленні імпортованого позивачем товару іншого (шостого) методу.

Не погоджуючись з прийнятими судами рішеннями, Митниця звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просила їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову, зазначаючи, що митну вартість імпортованого позивачем товару було нею скориговано у зв`язку із наявністю розбіжностей в поданих Товариством документах, а також непідтвердженням всіх складових заявленої ним митної вартості.

Позивач в письмових запереченнях (відзиві) на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а рішення судів попередніх інстанцій, які він просив залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

В подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Переглянувши судові рішення та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд приходить до наступного висновку.

Судами встановлено, що 13 січня 2015 року між Товариством (як покупцем) та ТОВ «Ай Ді Ес Боржомі Грузія » (IDS BORJOMI GEORGIA LLC, Грузія) (як продавцем) укладено контракт №СТ20-001/1501 на поставку мінеральної води «Боржомі» в асортименті та за цінами, визначеними у пунктах 1 і 2 контракту.

При цьому передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах СІР Одеса «Західна» згідно з Інкотермс-2010.

02 березня 2015 року між позивачем і ТОВ «Ай Ді Ес Боржомі Грузія » укладено додаткову угоду №1 до контракту, якою у зв`язку із суттєвою девальвацією гривні з дати останнього перегляду договірних цін, зниження платоспроможності споживачів внаслідок тяжкої економічної ситуації, яка склалася в країні покупця (позивача), ціну товару за контрактом змінено в сторону здешевшення.

17 листопада 2015 року на виконання вимог зазначеного контракту ТОВ «Ай Ді Ес Боржомі Грузія» здійснило поставку товару («вода природна мінеральна лікувально-столова гідрокарбонатна натрієва «Боржомі» сильногазована», що розфасована у скляних пляшках ємністю по 0,5 л) в обсязі 25 992 скляних пляшок за ціною 11 436,48 доларів США відповідно до контракту з урахуванням змін вартості, внесених додатковою угодою №1 від 02 березня 2015 року, а саме: за ціною 0,44 доларів США за одну скляну пляшку ємністю 0,5 л.

З метою здійснення митного оформлення ввезеного в режимі імпорту товару уповноваженим Товариством декларантом (ТОВ «Навіс Груп») 17 листопада 2015 року до Митниці подана вантажна митна декларація за №/2015/116340 (далі - ВМД), в якій митну вартість товару визначено за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Разом з вантажною митною декларацією на підтвердження заявленої митної вартості товару та визначення такої вартості за основним методом декларантом 17 листопада 2015 року подано до митного органу наступні документи: міжнародну автомобільну накладну (CMR) №123471 від 10 листопада 2015 року; рахунок-фактуру (інвойс) №GE20150344 від 27 жовтня 2015; пакувальний лист від 27 жовтня 2015 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткові угоди №1 від 02 березня 2015 року, №2 від 10 червня 2015 року і №3 від 12 червня 2015 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №СТ20-001/1501 від 13 січня 2015 року; договір про надання послуг митного брокера №Т822/15 від 25 червня 2015 року; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2730 від 10 листопада 2015 року; сертифікат про походження товару форми СТ-1 №GEО2015 01/003724 від 27 жовтня 2015 року; інші некласифіковані документи (платіжні доручення, свіфт-повідомлення); лист-довідку IDS BORJOMI GEORGIA LLC від 15 жовтня 2015 року №LТ32-303/1410 стосовно того, що Товариство є ексклюзивним дистриб`ютором продукції мінеральної води «Боржомі» на території України; лист IDS BORJOMI GEORGIA LLC від 27 березня 2015 року №LТ32-591/1503 з відомостями про страхування експортних вантажів; копію митної декларації країни відправлення С2600 від 11 листопада 2015 року.

На етапі перевірки правильності визначення декларантом митної вартості товару митним органом висунута вимога щодо надання останнім для підтвердження заявленої митної вартості впродовж 10 календарних днів додаткових документів згідно з пунктом 4 статті 53 МК України, а саме: банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару (якщо рахунок сплачено); за наявності - інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування; виписок з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; ліцензійного чи авторського договору покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини; довідкової інформації щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними(аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунку ціни (калькуляції).

На виконання електронного запиту митного органу 17 листопада 2015 року декларантом позивача додатково для вирішення питання щодо митного оформлення товару разом із супровідним листом №17-015 від 17 листопада 2015 року подані такі документи: інформація, що стосується відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України з копіями підтверджуючих документів (видатковими накладними); розрахунок ціни (калькуляція); експертний висновок Іллічівського підприємства Одеської регіональної торгово-промислової палати №ОЭ-8/427 від 06 листопада 2015 року з питання визначення ринкової вартості станом на 05 листопада 2015 року; інформаційний лист ТОВ «АйДіЕс Боржомі Тбілісі» від 26 березня 2015 року №LT32-589/1503 щодо собівартості мінеральної води «Боржомі»; лист ТОВ «АйДіЕс Боржомі Тбілісі» від 27 березня 2015 року №LT32-591/1503 з питання страхування експортних вантажів; лист-довідка ТОВ «АйДіЕс Боржомі Тбілісі» від 15 жовтня 2014 року №LT32-303/1410; прайс-лист виробника, діючий з 02 березня 2015 року; копія відкритого полісу страхування вантажу №00837 від 28 січня 2015 року; платіжні доручення в іноземній валюті, свіфти, виписка з бухгалтерських та банківських документів; лист ДП «Держзовнішінформ» №11/653 від 04 червня 2015 року з питання надання експертного висновку зовнішньоекономічного контракту; копії довіреностей ТОВ «АйДіЕс Боржомі Тбілісі », виданих певним особам на право підписання документів від імені компанії; крім того додатково повідомлено про неможливість надання у десятиденний строк інформації про вартість у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, оскільки остання може бути надана виключно організаціями, які мають повноваження на здійснення оціночної діяльності в країні-експортері (Грузія).

За результатами розгляду поданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №100250005/2015/000069/2 від 17 листопада 2015 року, за яким задекларовану позивачем митну вартість товару в розмірі 11 436,48 доларів США (в еквіваленті складала 265 406,68 грн.) за 25 992 скляних пляшок води мінеральної «Боржомі» ємністю по 0,5 л (0,44 доларів США за одну пляшку) відкориговано відповідачем до 13 255,92 доларів США (тобто, за ціною 1,02 доларів США за одну скляну пляшку ємністю 0,5 л) з використанням другорядного (резервного) методу (МД від 29 липня 2015 року №100250002/2015/057525).

Того ж дня відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №100250005/2015/00123.

Мотивуючи своє рішення, Митниця зазначала, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій) внаслідок неподання основних та додаткових документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком відповідно до умов, наведених у статті 53 МК України); невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України; зокрема, відповідно до умов поставки СІР, які передбачені зовнішньоекономічним договором (контрактом) від 13 січня 2015 року №СТ20-001/1501, до вартості товару включено вартість страхування, однак декларантом не подано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування оцінюваних товарів; разом із тим, виходячи з того, що Товариство є ексклюзивним дистриб`ютором товару мінеральної води «Боржомі», а також законним користувачем товарного (колективного) знаку «Боржомі», митний орган прийшов до висновку, що існуючий взаємозв`язок між продавцем вказаного товару IDS BORJOMI GEORGIA LLC (Грузія) та покупцем, вплинув на заявлену декларантом митну вартість; у відкритому полісі страхування зазначено страховий період 28 січня 2015 року - 04 березня 2015 року, тобто він є недійсним на поставку оцінюваної партії товару; наданий прас-лист не містить умов продажу щодо мінімальної партії товару, умов сплати та термінів відвантаження, що зазвичай пропонується навіть у мережі Інтернет.

17 листопада 2015 року товар випущений у вільний обіг ВМД №100250005/2015/116347 під гарантійні зобов`язання відповідно до розділу Х МК України.

В лютому 2016 року позивач надіслав на адресу Митниці разом з супровідним листом №86/4-16ц від 01 лютого 2016 року додаткові документи, а саме: копію платіжного доручення №52 від 25 листопада 2015 року щодо оплати товару; копію виписки з бухгалтерської документації - відомість розрахунків між Товариством та IDS BORJOMI GEORGIA LLC; копію виписки з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; копію розрахунку ціни (калькуляцію); копію експертного висновку №ОЭ-8/427 від 06 листопада 2015 року; копію митної декларації країни відправлення; копію угоди відкритого страхового полісу №1CG/AG 15/026+1 від 04 березня 2015 року.

У відповідь на вказаний лист позивача Митниця надіслала лист №987/10/26-70-25-02 від 10 лютого 2016 року, в якому зазначила, що в ході митного оформлення імпортованих товарів Товариство не виконало в повному обсязі вимоги частини 3 статті 53 МК України, оскільки на копії угоди до відкритого страхового полісу від 04 березня 2015 року №ICG/AG 15/026+1 відсутні печатка та підпис страхувальника, а також не наданий відкритий поліс №00837 та окремі заявки на оцінювані партії товарів, що не дає можливості перевірити страхові суми і складові митної вартості товарів; копії ж митних декларацій країни відправлення не містять відміток митних органів такої країни та/або країн транзиту; надана відомість розрахунків між IDS BORJOMI GEORGIA та Товариством за період з 01 квітня 2015 року по 26 листопада 2015 року дублює інформацію за ЕМД та не розкриває суми всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб для виконання зобов`язань продавця, оскільки відомість розрахунків не доводить відсутність існування інших прямих чи опосередкованих платежів та розрахунків на користь продавця; експертний висновок від 06 листопада 2015 року №ОЭ-8/427 не може слугувати підґрунтям у вирішенні питання визначення митної вартості, оскільки декларантом не поданий звіт про оцінку від 05 листопада 2015 року ТОВ «УкрПрофі», на підставі якого визначалась вартість оцінюваного товару; надані накладні щодо відчуження оцінюваного товару на території України стосуються періоду березень-червень 2015 року, що раніше ніж період отримання оцінюваного товару за ЕМД; наданий інформаційний лист IDS BORJOMI GEORGIA від 26 березня 2015 року щодо розрахунку ціни оцінюваного товару не містить основних статей витрат, на підставі яких формується собівартість товару; крім того, за даними офіційного сайту компанії IDS BORJOMI INTERNATIONAL, IDS BORJOMI GEORGIA LLC (продавець) та Товариство належать до компаній, які входять до міжнародної групи компаній IDS BORJOMI INTERNATIONAL, а тому вони є пов`язаними особами у розумінні статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі 1994 року.

З урахуванням наведених висновків відповідач вирішив, що надані документи не містять всіх відомостей щодо чисельних значень складових митної вартості, не доводять, що існуючий взаємозв`язок між продавцем та покупцем оцінюваного товару не вплинув на його ціну, в зв`язку з чим, як наслідок, відмовив у визнанні заявленої Товариством митної вартості та скасуванні рішення №100250005/2015/000069/2.

Не погоджуючись із здійсненим відповідачем коригуванням митної вартості імпортованого товару, Товариство звернулось до суду з позовом у даній справі.

В частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ж до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Так частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1 статті 64 «Резервний метод» МК України).

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом частин 1 - 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6 статті 53 МК України).

Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Разом з тим суди, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару (у тому числі й додатково), прийшли до висновку про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з первинною МД документів та наведених в ній відомостей для визначення митної вартості товару за основним методом; наявності встановлених частинами 1 та 2 статті 58 МК України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині 6 статті 54 МК України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а отже і підстав для застосування положень частини 3 статті 57 та частини 3 статті 58 МК України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.

При цьому надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

В той же час відповідачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанцій не надано жодних доказів недостовірності заявленої Товариством вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Також суди встановили, що у відповідності до умов контракту №СТ20-001/1501 від 13 січня 2015 року з урахуванням змін, внесених додатковими угодами №1 від 02 березня 2015 року, №2 від 10 червня 2015 року і №3 від 12 червня 2015 року, продавець продає покупцю товар (в тому числі мінеральну воду «Боржомі» у скляних пляшках ємністю 0,5 л) на умовах СІР Одеса Західна згідно Інкотермс-2010; ціни на товар визначені на умовах СІР Одеса Західна й при перевезенні товару у звичайних вагонах чи контейнерах складають, зокрема, за одну скляну пляшку мінеральної води «Боржомі» ємністю 0,5 л - 0,44 доларів США; відвантаження товару за цим контрактом здійснюється згідно узгодженому між покупцем і продавцем графіку поставок; перевізні документи, залізничні накладні оформлюються продавцем до станції Одеса Західна згідно реквізитів, вказаних у цьому контракті; покупець здійснює повну оплату кожної партії товару впродовж 75 днів з моменту митного оформлення вантажу в Одесі, Україна; оплата здійснюється у доларах США шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

При цьому, згідно Інкотермс (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (в редакції 2010 року) термін «СІР» («Carriage and Insurance Paid to» в перекладі «Провезення та страхування оплачені до») означає, що продавець несе ті ж обов`язки, що і відповідно до терміну СРТ (тобто, продавець оплачує фрахт за перевезення товару до вказаного місця призначення, також в обов`язки продавця входить здійснення необхідного для вивозу митного очищення товару), але з тим доповненням, що продавець повинен забезпечити транспортне страхування від ризиків загибелі або пошкодження товару під час перевезення. Продавець укладає договір страхування й оплачує страхову премію. Покупець повинен прийняти до відома, що згідно з терміном СIP від продавця потрібно лише забезпечення страхування на мінімальних умовах. Згідно з даними умовами, продавець зобов`язаний забезпечити митне очищення товару для експорту. Цей термін може використовуватися при перевезенні товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані перевезення.

Згідно з наявними у матеріалах справи рахунком-фактурою, копією примірника вантажної митної декларації країни відправлення, прайс-листом виробника товару умовами поставку товару визначено СІР Одеса Західна згідно Інкотермс 2010, що відповідає даним графи 20 електронної митної декларації №100250005/2015/116347 від 17 листопада 2015 року.

Також позивачем до митного оформлення був поданий розрахунок ціни (калькуляція) виробника товару, що оформлений у вигляді інформаційного листа ТОВ «Ай Ді Ес Боржомі Грузія » від 26 березня 2015 №LT32-589/1503 та в якому наведена собівартість мінеральної води «Боржомі». Даний розрахунок ціни був поданий декларантом разом з супровідним листом від 17 листопада 2015 року №17-015, про що зазначено у самій ВМД №100250005/2015/116347. За даними вказаного розрахунку виробника товару собівартість мінеральної води «Боржомі», зокрема, однієї скляної пляшки ємністю 0,5 л, розрахованої на умовах СІР Одеса Західна, Україна становить 0,44 доларів США та включає в себе: 0,0613 доларів США - логістичні витрати (завантаження, розвантаження, експертне оформлення, страховка) і транспортні витрати; 0,3700 доларів США - на придбання товару.

Отже, як зазначили суди, калькуляція продавця містить всі цінові показники, необхідні для визначення собівартості реалізуємої продукції на умовах СІР й, в даному випадку, витрати на навантаження, розвантаження, пакування, транспортування та страхування товару вже включені до ціни товару.

Щодо посилань відповідача на відсутність у позивача страхових документів та інших документів, підтверджуючих витрати на страхування поставки товару, та їх дійсність, то при митному оформленні товару Товариством надавався відкритий поліс страхування вантажу №00837, який містить повну інформацію щодо страхової суми, розміру страхової премії та порядку її розрахунку й у ньому зазначено, що страхувальником є продавець товару - ТОВ «Ай Ді Ес Боржомі Грузія », а страховиком - ТОВ «Страхова компанія Ай Сі Груп» (Грузія); спосіб перевезення - змішаний згідно інвойсу.

Згідно із вказаним відкритим полісом страхування вантажу страховий період становить з 28 січня 2015 року - 04 березня 2015 року, а 04 березня 2015 року ТОВ «Ай Ді Ес Боржомі Грузія » (продавцем) укладено угоду №ICG/AG 15/026+1 зі страховиком (ТОВ «Страхова компанія Ай Сі Груп») на предмет внесення змін до відкритого полісу №00837 зі страхування вантажу, яким продовжено строк дії договору страхування №ICG/AG 15/026 від 28 січня 2015 року та виданого на його основі полісу до 04 березня 2016 року.

Копія угоди №ICG/AG 15/026+1 від 04 березня 2015 року надавалась відповідачу разом з листом позивача від 01 лютого 2016 року №86/1-16ц, але не була взята до уваги з тієї підстави, що на копії угоди до відкритого страхового полісу, на думку митниці, відсутні печатки та підпис страхувальника.

Проте, дослідивши надану позивачем копію угоди №ICG/AG 15/026+1 від 04 березня 2015 року, суди попередніх інстанцій встановили наявність у ній підпису представника страхувальника, що скріплений відтиском печатки ТОВ «Страхувальна компанія Ай Сі Груп».

Крім того, в матеріалах справи міститься лист ТОВ «Ай Ді Ес Боржомі Грузія » від 27 березня 2015 року №LT32 - 591/1503, яким продавець засвідчив факт здійснення страхування експортних вантажів під один відкритий поліс на всі стандартні ризики.

Таким чином, суди прийшли до висновку, що витрати по страхуванню оцінюваної партії товару, які вже були включені до ціни товару, піддаються числовому визначенню та підтвердженні декларантом наданими до митного органу страховим полісом і угодою.

Щодо тверджень відповідача про відсутність на митній декларації країни відправлення (ВМД №С-2600 від 11 листопада 2015 року) відміток митних органів країни відправлення та країн транзиту, то, як вказали суди, наведені обставини не зазначені в графі 33 оскаржуваного рішення як підстави для коригування митної вартості й, до того ж, разом з іншими документами до митного оформлення була надана міжнародна автомобільна накладна (CMR) №123471 від 10 листопада 2015 року, яка містить відмітки митних органів країни відправлення та країн транзиту і згідно з якою транспортування товару від виробника товару (м.Боржомі, вул.Торі, 39, завод №1) до пункту призначення (Україна, м.Одеса) здійснювалося перевізником на автомобілі НОМЕР_1/НОМЕР_2; обставин же перетину цим транспортним засобом з вантажем митних кодонів Грузії та країн транзиту відповідачем документально не спростовано.

Також судами відхилено й зауваження відповідача до змісту наданого позивачем експертного висновку від 06 листопада 2015 року №ОЭ-8/427 щодо визначення ринкової вартості мінеральної води «Боржомі» станом на 05 листопада 2015 року, оскільки правильність та достовірність останнього під час судового розгляду не була спростована відповідачем, а сам його зміст свідчить, що станом на 05 листопада 2015 року визначена виробником вартість продукції (мінеральна вода «Боржомі» в скляній пляшці ємністю 0,5 л) у розмірі 0,44 доларів США за одиницю такої продукції відповідала кон`юнктурі ринку.

Стосовно ж посилань митного органу на те, що позивач є офіційним дистриб`ютором води «Боржомі» в Україні, то, як правильно зазначили суди, такий взаємозв`язок між продавцем та покупцем, в даному випадку, не вплинув на заявлену декларантом митну вартість товару та лише сам по собі не може бути підставою для невизнання визначеної декларантом такої вартості за ціною договору (контракту).

Враховуючи викладене, висновок судів попередніх інстанцій у справі, що розглядається, про те, що виявлені митним органом під час митного оформлення імпортованого позивачем товару розбіжності не мали впливу на правильність визначення його митної вартості, а документи, які надавались під час митного оформлення, містили відомості про умови поставки й жодним чином не перешкоджали відповідачу встановити і перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару, а отже, як наслідок, про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Доводи ж касаційної скарги не спростовують мотивів, покладених судами в основу оскаржуваних рішень, й не свідчать про неправильне застосування ними норм матеріального права або ж порушення процесуальних норм, а фактично зводяться лише до переоцінки встановлених судами обставин справи, що, в свою чергу, не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

СуддіС.С. Пасічник І.А. Васильєва В.П. Юрченко