Справа № 320/3953/20
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2020 року № 320/3953/20
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо неперерахунку та невиплати ОСОБА_1 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, наукових ступенів та вчених звань та додаткових видів грошового забезпечення, премій і надбавок за відповідною або аналогічною посадою в 2018-2020 роках, передбачених відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок та виплату 100% визначеного пенсійного забезпечення ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року без обмеження максимального розміру пенсії на підставі Рішення Конституційного суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 та без обмежень додаткових видів грошового забезпечення на підставі Рішення Конституційного суду України від 03 травня 2015 рку №1-9/2015 та згідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ з урахуванням відповідної тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, наукових ступенів та вчених звань та додаткових видів грошового забезпечення, премій і надбавок за відповідною або аналогічною посадою в 2018-2020 роках, з урахуванням наданих довідок про розмір грошового забезпечення від 28.04.2020, відповідно до вимог статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ та вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704-2017-п і провести повно виплату недоотриманих пенсійних коштів за період з 01 січня 2018 року з урахуванням отриманих коштів за вказаний період.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно відмовив йому в перерахунку та виплаті з 01.01.2018 пенсії з урахуванням 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, оскільки позивач отримав право на вказані суми виплат пенсійного забезпечення згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 30.08.2017 №704-2017-п.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивачу правомірно здійснено перерахунок пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 на підставі відповідної довідки Київського обласного військового комісаріату про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсій. При цьому, відповідач зауважив, що при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, а підстави для здійснення перерахунку та виплати перерахованої пенсії позивача без обмеження граничного розміру відсутні.

Позивачем було подано до суду відповідь на відзив, в якій, останній, зазначає, що відповідач, у своєму відзиві, не навів достатніх аргументів на доказів на підтвердження правомірності своєї позиції, а лише підтвердив факт протиправності своїх дій. Позивач, також, стверджує, що відповідач необґрунтовано посилається на постанову Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103, оскільки така постанова визнана протиправною та скасована в судовому порядку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались

З огляду на зазначене, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером, після звільнення зі служби перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Київській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Відповідно до розрахунку пенсії по пенсійній справі від 01.12.2017, позивачу призначено пенсію у розмірі 80% грошового забезпечення, виходячи із наступних складових грошового забезпечення: посадового окладу; окладу за військове звання; процентної надбавки за вислугу років 35%; надбавки за особливо важливі завдання 50%; премії 10%.

Київським обласним військовим комісаріатом видано довідку № про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, згідно якої розмір грошового забезпечення позивача становить: посадовий оклад - 4650,00 грн.; оклад за військовим званням (підполковник) - 1410,00 грн.; надбавка за вислугу років 45% - 2727,00 грн., всього - 8787,00 грн.

Згідно розрахунку пенсії по пенсійній справі від 01.12.2018, позивачу перераховано пенсію у розмірі 80% грошового забезпечення, виходячи із наступних складових грошового забезпечення: посадового окладу; окладу за військове звання; процентної надбавки за вислугу років 45%.

З розрахунку пенсії вбачається, що з 01.01.2018 по 31.12.2018 позивачу щомісячно виплачується 50 % від підвищення (2701,82 грн.), з 01.01.2019 по 31.12.2019 позивачу щомісячно виплачується 75 % від підвищення (4052,73 грн.), з 01.01.2020 - позивачу щомісячно виплачується 100 % від підвищення (5403,64 грн.).

19.02.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок з 01.01.2018 та виплатити 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, та додаткових видів грошового забезпечення і премій, передбачених постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704-2017-п та відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 31.03.2020 №1000-0235-8/23762 позивачу повідомлено про відсутність підстав для перегляду грошового забезпечення для визначення розміру пенсії.

Вважаючи протиправною відмову відповідача у перерахунку пенсії, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Згідно з преамбулою цей Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку в зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Порядок проведення перерахунку пенсій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" (далі по тексту - Порядок №45), яка набрала чинності 20.02.2008.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 45 (у редакції, яка діяла з 21.02.2018) пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Згідно абзацу першого пункту 3 Порядку №45, на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є відповідна довідка, на підставі якої здійснюється такий перерахунок.

Судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області здійснено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки Київського обласного військового комісаріату № про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, згідно якої розмір грошового забезпечення позивача становить: посадовий оклад - 4650,00 грн.; оклад за військовим званням (підполковник) - 1410,00 грн.; надбавка за вислугу років 45% - 2727,00 грн., всього - 8787,00 грн.

За висновком суду, відповідачем правомірно здійснено перерахунок пенсії позивачу на підставі зазначеної довідки, з урахуванням складових, зазначених у цій довідці.

Верховний Суд, зокрема, у постанові від 13.03.2019 у справі №240/6263/18 висловив правову позицію, за якою в територіальних органів Пенсійного фонду України відсутні повноваження самостійно визначати розміри грошового забезпечення військовослужбовцям під час здійснення їм перерахунку пенсії на підставі отриманих довідок про грошове забезпечення, до яких не увійшли додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, ураховуючи наведені обставини та правове регулювання, вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо неперерахунку та невиплати позивачу 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, наукових ступенів та вчених звань та додаткових видів грошового забезпечення, премій і надбавок за відповідною або аналогічною посадою в 2018-2020 роках, передбачених відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок з 01.01.2018 пенсії позивачу з урахуванням відповідної тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, наукових ступенів та вчених звань та додаткових видів грошового забезпечення, премій і надбавок за відповідною або аналогічною посадою в 2018-2020 роках, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок пенсії позивачу без обмеження максимального розміру пенсії, суд зазначає наступне.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016, частину п`яту статті 43 Закону №2262-ХІІ доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону №2262-XII зі змінами, зокрема, частина сьома статті 43, згідно з якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Зазначені положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII зі змінами втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України свого Рішення, тобто - 20.12.2016.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", від 06.12.2016 №1774-VIII, який набув чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону №2262-XII слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року". Перехідними положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", від 06.12.2016 №1774-VIII визначено коло осіб, щодо яких обмеження з виплати пенсій протягом визначеного періоду не застосовуються.

Втім, як уже зазначалось, згідно рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 частина сьома статті 43 Закону №2262-XII зі змінами втратила чинність 20.12.2016.

Внесення змін до положень Закону №2262-XII у спосіб заміни слів і цифр "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року" не могло бути здійсненим, оскільки положення до яких вносились зміни втратили чинність, тобто такі зміни є нереалізованими (наприклад, постанова Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №295/2039/17).

Водночас, незважаючи на визнання неконституційними положень Закону №2262-XII в частині обмеження максимального розміру пенсії, розмір призначеної пенсії ОСОБА_1 не обмежувався Пенсійним фондом максимальним розміром, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями розрахунків пенсії за вислугу років по пенсійній справі позивача. Отже, з урахуванням вказаної обставини та зважаючи на необґрунтованість вимог позивача про протиправну бездіяльність відповідача щодо неперерахунку пенсії та зобов`язання відповідача провести з 01.01.2018 перерахунок пенсії з урахуванням відповідної тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, наукових ступенів та вчених звань та додаткових видів грошового забезпечення, премій і надбавок за відповідною або аналогічною посадою в 2018-2020 роках, вимоги позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018 без обмеження максимального розміру пенсії також є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок з 01.01.2018 та виплатити позивачу 100% визначеного пенсійного забезпечення, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103 (в редакції на момент виникнення спірних відносин), виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 у таких розмірах: з 1 січня 2018 - 50 відсотків; з 1 січня 2019 по 31 грудня 2019 - 75 відсотків; з 1 січня 2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Згідно розрахунку пенсії по пенсійній справі від 01.12.2018, позивачу призначено підвищення до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 у розмірі 5403,64 грн. з яких виплачується: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення: 2701,82 грн.; з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення: 4052,734 грн.; з 01.01.2020 щомісячно 100% від підвищення: 5403,64 грн.

Таким чином на момент здійснення перерахунку пенсії позивачу 01.01.2018, виплата підвищення до пенсії позивачу здійснювалась Пенсійним фондом у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103, яка станом на час здійснення перерахунку була чинна, та підлягала застосуванню.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 в адміністративній справі №826/3858/18, залишеним в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до абзацу четвертого пункту 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Згідно вимог частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Отже, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 в адміністративній справі №826/3858/18 набрало законної сили з моменту прийняття постанови Шостого апеляційного адміністративного суду, тобто з 05.03.2019.

Таким чином, починаючи з 05.03.2019 підвищення пенсії позивачу повинно було виплачуватись Пенсійним фондом у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеної на 01.01.2018.

Втім, як вбачається з наявних розрахунків пенсії по пенсійній справі ОСОБА_1 , зокрема, від 01.01.2019, та від 01.12.2019 підвищення до пенсії фактично виплачувалось позивачу у розмірі 75% суми підвищення пенсії, визначеної на 01.01.2018.

Таким чином Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області починаючи з 05.03.2019 неправомірно виплачувалось позивачу підвищення до пенсії у зменшеному розмірі, а саме 75% суми підвищення замість 100% суми підвищення пенсії.

Аналогічні висновки щодо виплати 100% суми підвищення пенсії містяться, зокрема, в постанові Верховного Суду від 06.08.2019 у справі №160/3586/19.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача виплачувати пенсію позивачу з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.01.2018, починаючи з 05.03.2019, з урахуванням вже виплачених сум.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно абзацу другого частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, зокрема, позивачів - інвалідів ІІ групи.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням інваліда війни серї НОМЕР_1 , а тому відповідно звільнений від сплати судового збору. Оскільки сторонами не надано доказів понесення ними інших судових витрат, будь-які судові витрати присудженню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області виплачувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.01.2018, починаючи з 05.03.2019, з урахуванням вже виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.