Справа № 280/2531/20
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 червня 2020 року Справа № 280/2531/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (69063,Україна, м. Запоріжжя, вул. Музикальна, 2-а, )

про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області від 10 березня 2020 року №173698 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Ухвалою суду від 21 квітня 2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику осіб), а справу призначено до розгляду на 13 травня 2020 року.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки талон №1313, у якому зафіксовано вагові показники автомобіля, не містить ніяких реквізитів зважувального засобу, які дали б змогу його ідентифікувати, і він також не містить підписів ні осіб, які проводили зважування, ні водія автомобіля, який було зважено, а тому він не може вважатися допустимим доказом реальної ваги транспортного засобу. Крім того позивач вважає, що відповідачем було неправильно проведено зважування транспортного засобу.

Позивач просив позов задовольнити.

Представник Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№25770 від 03 червня 2020 року), у якому, з посиланням на норми Закону України «Про дорожній рух», Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567, Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, зазначає, що контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки правомірно оформлені та складені розрахунок плати за проїзд, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом де зазначено перевезення вантажу з перевищенням вагових норм більше 20% без відповідного дозволу та спростовує доводи позивача. Крім того зазначає, що в Управління Укртрансбезпеки відсутні повноваження щодо заборони руху великовагового транспортного засобу.

Представник Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

31 січня 2020 року контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області на 709 км+400м автомобільної дороги Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_2 .

За результатами проведення габаритно-вагового контролю вказаного транспортного засобу співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області видано - талон №1313 від 31 січня 2020 року та складено:

- акт від 31 січня 2020 року №038519 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів;

- довідку від 31 січня 2020 року №0011836 про результати здійснення габаритно-вагового контролю;

- розрахунок плати за проїзд;

- акт від 31 січня 2020 року №202452 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом.

У вказаних документах зафіксовано, що осьове навантаження на задню здвоєну вісь перевищує нормативно-встановлені параметри 19.680 т., замість встановленої 16 т, тобто перевищення складає 3 т 680 кг, отже це складає більше 20% перевантаження.

На адресу позивача надсилалось запрошення на розгляд матеріалів про порушення та копія акту, які отримані позивачем 04 березня 2020 року, що підтверджується рекомендованим листом про вручення поштового відправлення.

10 березня 2020 року Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову №173698 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 34000 грн.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , не погоджуючись із постановою від 10 березня 2020 року №173698, звернувся до суду із цим позовом.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини, між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт», Законом України «Про дорожній рух», Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 № 1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» (надалі по тексту - Порядок 1567), постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" «Про затвердження Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (надалі по тексту - Положення №103).

Відповідно до пункту 1 Положення №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Пунктом 4 Положення №103 передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Процедуру здійснення державного контролю визначено постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» (далі по тексту - Порядок № 1567).

Пунктом 4 Порядку № 1567 установлено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

За правилами частини 5 статті Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

За правилами пункту 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб Укртрансбезпеки у кількості не менш як дві особи.

Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації.

Під час проведення рейдової перевірки можливе:

застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис "Укртрансбезпека";

використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою;

здійснення габаритно-вагового контролю;

використання засобів аудіо- та відеотехніки для запису процесу перевірки;

використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» (далі - Порядок №879).

Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно підпункту 4 пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 20 Порядку №879 передбачено, що за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Згідно пункту 20 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

За правилами пункту Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Судом встановлено, що у акті від 31 січня 2020 року №038519 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, підписаному водієм, у пункті 9 зазначено, що відстань між осями становить 1,9 м, отже враховуючи вищезазначене ось є здвоєною.

Суд також зазначає, що результати вимірювання талону №1313 від 31 січня 2020 року збігаються із відомостями, зазначеними у акті від 31 січня 2020 року №038519, довідці від 31 січня 2020 року №0011836, розрахунку плати за проїзд, акті від 31 січня 2020 року №202452, які отримані водієм, і не можуть бути поставлені під сумнів.

Крім того, суд звертає увагу, що талон не містить граф для підписів ані для осіб, які проводили зважування, ані для водія автомобіля, який було зважено, та не містить граф для реквізитів зважувального засобу, отже твердження позивача про неможливість ідентифікації зважувального засобу є безпідставними.

Щодо посилання позивача на неправильність проведення зважування транспортного засобу, зокрема що здвоєна вісь не повинна зважуватись шляхом сумування осьових навантажень на кожну окрему напіввісь, - суд зазначає, що наведене є думкою позивача, оскільки не ґрунтується на належних та допустимих доказах з визначенням нормативно-правових актів.

Що стосується посилань позивача на товарно-транспортну накладну від 31 січня 2020 року №31.01.20, яка має свідчити, що перевантаження не могло бути взагалі, суд не може прийняти їх до уваги, оскільки дослідивши вказану товарно-транспортну накладну суд встановив, що вона оформлена неналежним чином, зокрема підписана лише позивачем, та не містить відповідних підписів водія, та вантажовідправника у відповідних графах.

За правилами пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до пункту 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Пунктом 27 Порядку № 1567 передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до абзацу 16 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу до автомобільних перевізників застосовується штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що позивачу надсилалось запрошення на розгляд матеріалів перевірки, яке позивачем отримане особисто 04 березня 2020 року, що підтверджується рекомендованим листом про вручення поштового відправлення.

Позивачем на призначену дату та час розгляду матеріалів перевірки не з`явився, будь-яких заперечень або пояснень щодо виявленого під час перевірки порушення не надав.

Таким чином відповідачем 10 березня 2020 року прийнято постанову №173698 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 34000 грн.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про те, що позивачем не було дотримано встановлених законодавством України в сфері автомобільного транспорту норм щодо вагових параметрів, відповідачем дотримані приписи чинного законодавства що стосуються процедури проведення габаритно-вагового контролю 31 січня 2020 року транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_2 , що належить ФОП ОСОБА_1 , та що відповідачем в повному обсязі дотримана процедура притягнення позивача до відповідальності за порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом, в результаті чого 10 березня 2020 року прийнято постанову №173698.

Таким чином, враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку про наявність у відповідача законних підстав для застосування до позивача відповідальності за вищенаведене порушення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

За приписами частини 2статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих на час розгляду справи обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення, та надано на таке обґрунтування всі необхідні для цього докази.

Отже, з урахуванням вище викладеного, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що відповідачем доведено законність та обґрунтованість постанови від 10 березня 2020 року №173698 про застосування адміністративно-господарського штрафу, тому з огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 241, 243-246, 255, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (69063,Україна, м. Запоріжжя, вул. Музикальна, 2-а, ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуваннями доповнень пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України до закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 26 червня 2020 року.

Суддя Д.В. Татаринов