Справа № 260/1834/19
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2020 рокум. Ужгород№ 260/1834/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я.М.

при секретарі судового засідання - Попович М.М.

за участю:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача Шпуганич В.П.,

представник відповідача Славич Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування висновку, скасування розпорядження, поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), через представника - адвоката Шпуганича Василя Петровича - звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Закарпатської обласної державної адміністрації (далі відповідач, Закарпатська ОДА), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності у 2019 році державних службовців які займають посади державної служби категорії «Б» призначені на посаду та звільнення з посади яких здійснюється головою обласної державної адміністрації відносно Начальника відділу запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами облдержадміністрації ОСОБА_1 який затверджено Розпорядженням Закарпатської обласної державної адміністрації від 11 грудня 2019 року №1132-Р.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

20 січня 2020 року до суду від представника позивача надійшла заява про збільшення позову, відповідно до якої додатково просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Закарпатської обласної державної адміністрації від 16 грудня 2019 р. №116-р про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської обласної державної адміністрації;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Закарпатської обласної державної адміністрації від 02. Січня 2019 року №2-р про внесення змін до розпорядження Закарпатської обласної державної адміністрації від 16 грудня 2019 року №116-р про звільнення ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської обласної державної адміністрації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 2017 року обіймав посаду начальника відділу запобігання та виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської ОДА. 18 грудня 2018 року Головою Закарпатської ОДА було затверджено завдання та ключові показники результативності, ефективності та якості державного службовця який обіймає посаду державної служби категорії «Б» на 2019 рік. 29 листопада 2019 року Головою Закарпатської ОДА ОСОБА_2 було затверджено результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В». Як вбачається з результатів оцінювання за завдання під п. 1 позивачу виставлено 1 бал, за завдання під п. 2 позивачу виставлено 1 бал, за завдання під п. 3 позивачу виставлено 1 бал та за завдання під п. 4 позивачу виставлено 2 бали. У цілому за завдання отримано 1.5 бали що свідчить про отримання негативної оцінки з боку керівництва. Передумовою складання висновку про результати оцінювання передував звіт позивача. Розпорядженням Закарпатської ОДА від 11 грудня 2019 року № 112-Р було затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності у 2019 році державних службовців які займають посади державної служби категорії Б призначення по посаду та звільнення з посади яких здійснюється головою обласної державної адміністрації. Згідно вказаного висновку, службова діяльність позивача оцінена негативно. Розпорядженням Закарпатської ОДА від 16 грудня 2019 року № 116-р позивача звільнено з посади начальника відділу запобігання та виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської ОДА, у зв`язку з отриманням ним негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності у 2019 році. Позивач вважає, що висновок щодо результатів оцінювання його службової діяльності порушує його права, свободи та інтереси. Оцінювання службової діяльності позивача за 2019 рік проведено відповідачем не об`єктивно, упереджено, без врахування досягнутих результатів з виконання поставлених завдань, з ігноруванням фактів та кількісних показників, наведених позивачем у звіті з виконання завдань за ключовими показниками результативності, ефективності та якості службової діяльності у 2019 році. Оскаржуване розпорядження від 16 грудня 2019 року №116-р було прийнято під час перебування позивача на лікарняному. Окрім того, зміни до розпорядження від 16 грудня 2019 року №116-р було внесено в.о. Голови Закарпатської ОДА ОСОБА_3 , який обіймає посаду першого заступника Закарпатської ОДА, однак Закон України «Про державну службу» визначає, що звільнення з посади здійснюється суб`єктом призначення, тобто головою ОДА, а не виконуючим обов`язків. За таких обставин, на переконання позивача, у в.о. Голови Закарпатської ОДА Гетманенко О.О. не було підстав для внесення змін до розпорядження від 16.12.2019 року №116-р №2Р.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх.№1014/20, 20.01.2020р.) та відзив на заяву про збільшення позову (вх.№3142/20, 19.02.2020р.), відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що 18 грудня 2018 року головою обласної державної адміністрації погоджено завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової категорії «Б» або «В» та визначено позивачу відповідні завдання. Розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 11 грудня 2019 року № 112-р затверджено висновки щодо оцінювання результатів службової діяльності у 2019 році державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б». У зв`язку з отриманням негативної оцінки, розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 16 грудня 2019 року № 116-р позивача звільнено з посади начальника відділу запобігання та виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської ОДА. Таким чином, на думку відповідача, етап оцінювання, визначення результатів оцінювання та їх затвердження проведено відповідно до вимог чинного законодавства та у межах зазначених повноважень, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Ухвалою суду від 08 квітня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

19 травня 2020 року до суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої просив при ухваленні судового рішення вирішити питання стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, суд не прийняв до розгляду збільшену позовну заяву про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з пропущенням терміну подання заяви і розглядає справу з первинно заявленими вимогами.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позову. Просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву та заяву про збільшення позовних вимог. Просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та особової справи позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 12 червня 2017 року призначений на посаду начальника відділу запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами обласної державної адміністрації.

18 грудня 2018 року головою Закарпатської обласної державної адміністрації погоджено завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» та визначено позивачу наступні завдання:

1) Підготовка, забезпечення та контроль за здійсненням заходів із запобігання корупції, зокрема щодо своєчасного подання е-декларацій працівниками в структурних підрозділах облдержадміністрації, райдержадміністрації;

2) Участь, у межах повноважень, у реалізації засад державної антикорупційної політики України в обласній державній адміністрації;

3) Забезпечення взаємодії та сприяння правоохоронним органам області, на які покладено обов`язки здійснювати боротьбу зі злочинністю, виконання вимог чинного законодавства України з питань зміцнення правопорядку та законності у межах компетенції, визначених Законом України «Про місцеві державні адміністрації», інших законодавчих актів України з питань правоохоронної діяльності;

4) Організаційне забезпечення участі працівників структурних підрозділах облдержадміністрації, райдержадміністрацій відповідальних за запобігання і виявлення корупції у проведенні тренінгів, які проводяться Національним агентством з питань запобігання корупції щодо антикорупційного законодавства.

Розпорядженням голови Закарпатської обласної державної адміністрації від 01 жовтня 2019 року № 71-р «Про визначення результатів виконання завдань у 2019 році державними службовцями, які займають посади державної служби категорії «Б», призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється головою обласної державної адміністрації» затверджено список державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б», результати виконання завдань яких підлягають оцінюванню у 2019 році. До вказаного списку державних службовців включено позивача.

Вказаним розпорядженням голови Закарпатської ОДА визначено, що державні службовці, які займають посади державної служби категорії «Б», відповідно до затвердженого списку, у строк до 25 листопада 2019 року повинні подати голові обласної державної адміністрації: письмовий звіт у довільній формі та форму з результатами виконання завдань за 2019 рік заповнену в частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання.

На виконання вищезазначеного розпорядження голови Закарпатської ОДА від 01 жовтня 2019 року позивач подав звіт від 21 листопада 2019 року про результати виконання завдань у 2019 році.

Розпорядженням голови Закарпатської ОДА від 11 грудня 2019 року № 112-р «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності у 2019 році державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б», призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється головою обласної державної адміністрації» затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності у 2019 році позивача.

Як вбачається з результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2019 рік позивач отримав наступні бали:

- за виконання завдання № 1 - 1 бал. У відповідній графі «Обґрунтування» щодо оцінки виконання завдання № 1 зазначено, що спостерігався формальний підхід під час виконання заходів із запобігання корупції, що проявлявся виключно у зборі статистичної інформації про учасників процесу декларування.

- за виконання завдання № 2 - 1 бал. Щодо обґрунтування оцінки виконання завдання № 2 відповідач у висновку зазначає, що реалізація засад державної антикорупційної політики полягає виключно у розробленні Антикорупційної програми. До виконання завдання спостерігався формальний підхід, чим знівельовано практичну цінність отриманого результату.

- за виконання завдання № 3 1 бал. Щодо обґрунтування оцінки виконання завдання № 3 відповідач у висновку зазначає, що позивач не забезпечив відповідну взаємодію з правоохоронними організаціями заходів спрямованих на охорону громадського порядку під час проведення прийомів громадян та офіційних заходів за участі керівництва.

- за виконання завдання № 4 2 бали. Щодо обґрунтування оцінки виконання завдання № 4 відповідач у висновку зазначає, що незадовільний рівень взаємодії з НАЗК з питань підвищення фахового рівня осіб, відповідальних за запобігання і виявлення корупції, наслідком якого є низький рівень участі зазначених осіб у навчаннях, організованих НАЗК.

Середній бал позивача склав 1,25, що є негативною оцінкою за результатами оцінювання службової діяльності у 2019 році.

04 грудня 2019 року позивач подав зауваження на Висновок, в якому висловив свою незгоду з виставленими балами за результатами оцінювання та зазначив, що під час оцінювання у порушення процедури були сторонні особи.

Розпорядженням голови Закарпатської ОДА від 16 грудня 2019 року № 116-р «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено з посади начальника відділу запобігання та виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської ОДА відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», у зв`язку з отриманням ним негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності у 2019 році.

Розпорядженням в.о. голови державної адміністрації від 02.01.2020 року №2-р «Про внесення змін до розпорядження голови обласної державної адміністрації 16.12.2019 №116-р «Про звільнення ОСОБА_1 » внесено зміни до пункту 1 розпорядження голови ОДА 16.12.2019 №116-р «Про звільнення ОСОБА_1 », в частині дати звільнення, змінивши слова « 16 грудня 2019 року» словами « 02 січня 2020 року».

Не погоджуючись із такими висновками та розпорядженнями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, регламентується Законом України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 р. (далі Закон № 889) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 2 ст. 1 закону № 889 державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону № 889 відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону № 889 державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно до ч 1 ст. 44 Закону № 889 результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Згідно з ч. 2 ст. 44 Закону № 889 оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 889 оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», здійснюється суб`єктом призначення.

У відповідності до ч. 4 ст. 44 Закону № 889 державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

Згідно з ч. 5 ст. 44 Закону № 889 за результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

Відповідно до ч. 6 ст. 44 Закону № 889 у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону (ч. 7 ст. 44 Закону № 889).

Відповідно до ч. 11 ст. 44 Закону № 889 порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

Так, процедура проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців встановлена Типовим порядком проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №640 від 23.08.2017 р. (далі Порядок № 640) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 2 Порядку № 640 метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри, визначення потреби у професійному навчанні.

Згідно з п. 3 Порядку № 640 оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця.

Відповідно до п. 5 Порядку № 640 державний службовець: бере участь у визначенні своїх завдань і ключових показників, а також у їх періодичному перегляді; ознайомлюється з визначеними завданнями і ключовими показниками; аналізує виконання визначених завдань і ключових показників; ознайомлюється з пропозиціями щодо оцінювання результатів службової діяльності або результатами виконання завдань і з висновком щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - висновок).

Згідно з п. 9 Порядку № 640 оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Відповідно до п. 10 Порядку № 640 завдання і ключові показники повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано службову діяльність державних службовців, вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні.

Згідно з п. 11 Порядку № 640 державному службовцю визначається від двох до п`яти завдань. Строк виконання завдання має бути реальним для досягнення необхідного результату та визначатися з урахуванням дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань відповідно до пункту 13 цього Типового порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку № 640 визначення результатів виконання завдань проводиться у жовтні - грудні за період з 1 січня поточного року або з дати визначення завдань і ключових показників до дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань.

Згідно з п. 15 Порядку № 640 для визначення результатів виконання завдань суб`єктом призначення приймається наказ (розпорядження), в якому зазначається: список державних службовців; строк визначення результатів виконання завдань; доручення, необхідні для організаційного забезпечення проведення цього етапу оцінювання (у разі потреби).

Висновок затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року (п. 16 Порядку № 640).

Згідно з п. 33 Порядку № 640 завдання і ключові показники державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», визначаються за формою згідно з додатком 7 з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції.

Додатком № 4 (в редакції, чинній на момент складання оскарженого висновку), визначалися наступні критерії виставляння балів:

- «не підлягає оцінюванню» виставляється у разі, якщо завдання не могло бути виконано через обставини, які об`єктивно унеможливили його виконання і щодо яких державний службовець не міг впливати чи пропонувати інший спосіб виконання завдання, зокрема тимчасова непрацездатність, відсторонення від виконання посадових обов`язків (повноважень);

- « 0» виставляється у разі, якщо завдання не виконано або під час його виконання порушено вимоги законодавства у сфері запобігання корупції;

- « 1» виставляється у разі, якщо завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо;

- « 2» виставляється у разі, якщо завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо);

- « 3» виставляється у разі, якщо завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки;

- « 4» виставляється у разі, якщо завдання виконано своєчасно (завчасно), результат високої якості, його досягнуто з високим ступенем самостійності (за необхідності командної роботи), ініціативності, робота проводилась ефективно, з дотриманням правил етичної поведінки. Під час виконання завдання державним службовцем вносилися пропозиції щодо інших документів або їх удосконалення.

Як вже встановлено судом, головою Закарпатської ОДА погоджено завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» та визначено позивачу наступні завдання:

1) Підготовка, забезпечення та контроль за здійсненням заходів із запобігання корупції, зокрема щодо своєчасного подання е-декларацій працівниками в структурних підрозділах облдержадміністрації, райдержадміністрації;

2) Участь, у межах повноважень, у реалізації засад державної антикорупційної політики України в обласній державній адміністрації;

3) Забезпечення взаємодії та сприяння правоохоронним органам області, на які покладено обов`язки здійснювати боротьбу зі злочинністю, виконання вимог чинного законодавства України з питань зміцнення правопорядку та законності у межах компетенції, визначених Законом України «Про місцеві державні адміністрації», інших законодавчих актів України з питань правоохоронної діяльності;

4) Організаційне забезпечення участі працівників структурних підрозділах облдержадміністрації, райдержадміністрацій відповідальних за запобігання і виявлення корупції у проведенні тренінгів, які проводяться Національним агентством з питань запобігання корупції щодо антикорупційного законодавства.

Суд констатує, що виконання завдання № 1 (підготовка, забезпечення та контроль за здійсненням заходів із запобігання корупції, зокрема щодо своєчасного подання е-декларацій працівниками в структурних підрозділах облдержадміністрації, райдержадміністрації) оцінено в 1 бал. В обґрунтування виставленого балу, в оскарженому висновку, відповідачем зазначено, що спостерігався формальний підхід під час виконання заходів із запобігання корупції, що проявлявся виключно у зборі статистичної інформації про учасників процесу декларування.

Відповідно до п. 3.1. Положення про відділ запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської ОДА, затверджений розпорядженням голови Закарпатської облдержадміністрації від 13.04.2018 № 217, відділ відповідно до визначених повноважень виконує такі функції, зокрема: надає працівникам облдержадміністрації консультативну допомогу в заповненні е-декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

У звіті про результати виконання завдань, позивачем зазначено що результат (відповідно до показників результативності, ефективності та якості) досягнуто своєчасно, без порушення терміну виконані заходи із запобігання корупції, зокрема, щодо своєчасного подання е-декларацій працівниками в структурних підрозділах облдержадміністрації, райдержадміністрацій та вказано що е- декларації подано 447 особами ОДА та 1515 осіб РДА.

Однак, позивачем у своїх результатах та своєму звіті не вказано, які саме засоби та способи контролю ним здійснено. Крім того, не вказано яким чином здійснювалось забезпечення таких заходів, та не вказано строк фактичного виконання.

Тобто, суд погоджується з висновками відповідача, що позивачем, при виконанні даного завдання, обрано формальний підхід, що проявився, здебільшого, у зборі статистичної інформації про учасників процесу декларування.

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується з оцінкою відповідача за завдання №1.

Щодо оцінювання завдання №2 «Участь, у межах повноважень, у реалізації засад державної антикорупційної політики України в обласній державній адміністрації», суд зазначає наступне.

Позивач в якості досягнутого результату виконання завдання №2 у звіті описує виключно розробку Антикорупційної програми Закарпатської обласної державної адміністрації.

Однак, аналіз Положення про відділ запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської обласної державної адміністрації, зокрема п. 2.1. «Основні завдання відділу», дає змогу дійти висновку що виконання завдання №2 не вичерпується виключно затвердженням Антикорупційної програми облдержадміністрації.

Крім того, позивачем не вказано, яким саме чином ним забезпечено виконання Антикорупційної програми облдержадміністрації. Такий формальний підхід до виконання даного завдання, було оцінено суб`єктом призначення в 1 бал.

Також, відповідно до наявних у матеріалах справи доказів (лист Закарпатської ОДА від 25.02.2019 №06-1/594, рішення Національного агенства з питань запобігання корупції від 05.04.2019 №939, лист Закарпатської ОДА від 19.04.2019 №06-1/1105), вбачається, що позивач подав до Національного агенства з питань запобігання корупції Антикорупційну програму Закарпатської обласної державної адміністрації на 2019 рік, яка останнім була повернута без погодження на доопрацювання та усунення недоліків, що підтверджує формальний підхід позивача до виконання завдання.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку про обґрунтованість виставленого за виконання завдання №2 балу.

Щодо оцінювання завдання №3 «Забезпечення взаємодії та сприяння правоохоронним органам області, на які покладено обов`язки здійснювати боротьбу зі злочинністю, виконання вимог чинного законодавства України з питань зміцнення правопорядку та законності у межах компетенції, визначених Законом України «Про місцеві державні адміністрації», інших законодавчих актів України з питань правоохоронної діяльності», суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, позивачем у звіті з виконання завдань за ключовими показниками результативності, ефективності та якості службової діяльності у 2019 році щодо виконання завдання № 3 не описано виконання вимог чинного законодавства України з питань зміцнення правопорядку та законності у межах компетенції. Тобто, відсутня ініціативність позивача у розробці програм зміцнення правопорядку та законності, створенні консультативних, дорадчих та інших допоміжних органів, відсутня особиста участь у роботі діючих консультативно-дорадчих органів у відповідній сфері діяльності.

Крім того, не було забезпечено належної взаємодії з правоохоронними органами під час проведення прийомів громадян керівництвом облдержадміністрації, що підтверджувалося відповідними доповідними записками.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає обґрунтованим 1 бал за результатами оцінювання виконання позивачем завдання №3.

Щодо виконання позивачем завдання №4 «Організаційне забезпечення участі працівників структурних підрозділах облдержадміністрації, райдержадміністрацій відповідальних за запобігання і виявлення корупції у проведенні тренінгів, які проводяться Національним агентством з питань запобігання корупції щодо антикорупційного законодавства», то суд зазначає, що головою облдержадміністрації встановлено низький рівень ініціативності та самостійності у роботі позивача у напрямку взаємодії з Національним агентством з питань запобігання корупції щодо підвищення фахового рівня осіб, відповідальних за запобігання і виявлення корупції, що знайшло своє відображення у фактично одному проведеному заході, в якому взяли участь працівники облдержадміністрації.

Виставляючи за дане завдання бал « 2», відповідач вказав наступне обґрунтування: незадовільний рівень взаємодії з НАЗК з питань підвищення фахового рівня осіб, відповідальних за запобігання і виявлення корупції, наслідком якого є низький рівень участі зазначених осіб у навчаннях, організованих НАЗК.

За результатами оцінювання виконання ОСОБА_1 службових завдань відповідачем виставлена негативна оцінка, в обґрунтування якої зазначено, що результат роботи має негативний відгук з боку керівництва, відмічений формальний підхід до виконання завдань, який полягає у низькій ініціативності ОСОБА_4 - ОСОБА_5 Л.В. та пошуку причин неможливості їх виконання, що у підсумку нівелює практичну цінність отриманого результату від виконаних завдань.

Позивач не скористався правом на оскарження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців до керівника державної служби.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає за необхідне зазначити про те, що установлена легітимна мета дій відповідача щодо питання оцінювання результатів службової діяльності здійснюється безпосередніми керівниками за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів виконаних завдань.

Вмотивованість кожного критерію та його елементів з урахуванням внутрішнього переконання керівника у цілому закон не передбачає, оскільки це є способом прийняття рішення, тобто, способом реалізації владних управлінських функцій.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, у межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Оцінка критеріїв компетентності, професійності, яка має на меті визначення здатності державного службовця виконувати посадові обов`язки, покладена на керівника установи (безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу) і ґрунтується на засадах рівноправності та співпричетності у прийнятті рішення. Повноваження керівника стосовно виставлення балів та загальної оцінки службової діяльності і є дискреційними та виключною компетенцією.

Так, згідно абзацу 1 п. 37 Порядку оцінювання для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», оціночну співбесіду.

Згідно абзацу 1 п. 38 Порядку оцінювання перед проведенням оціночної співбесіди державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», заповнює форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання.

Тобто, визначення якості виконання позивачем визначених йому завдань і виставлення відповідних балів оцінки по кожному завданню окремо є дискреційними повноваженнями його безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу.

За змістом ч. 8 ст. 44 Закону державний службовець має право висловити зауваження щодо оцінювання результатів його службової діяльності, які долучаються до його особової справи.

Приймаючи рішення по суті спору, суд також враховує те, що з приводу можливості оцінки судами актів та дій органів державної влади під час виконання ними дискреційних повноважень Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зробив правовий висновок, згідно з яким у таких випадках судовий контроль є обмеженим.

Зокрема, ЄСПЛ указав, що за загальним правилом національні суди повинні утримуватися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оцінювання службової діяльності позивача відбулося відповідно до вимог Закону №889, з дотриманням процедури, визначеної Порядком № 640, а тому висновок за результатами оцінювання службової діяльності позивача та відповідно, розпорядження Закарпатської ОДА від 11 грудня 2019 року № 112-р (в частині оцінювання результатів діяльності позивача), яким затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності позивача є правомірним, з огляду на що правові підстави для їх скасування відсутні.

Щодо позовних вимог про скасування розпорядження голови Закарпатської ОДА від 16 грудня 2019 року № 116-р «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлення його на роботі, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону № 899 підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

Оскільки суд прийшов до переконання про відсутність підстав для скасування висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності позивача в 2019 році, відповідно до якого позивач отримав негативну оцінку, то відсутні підстави для скасування розпорядження про звільнення позивача з посади на підставі п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону № 899 та поновлення його на роботі.

Щодо позовної вимоги про скасування розпорядження в.о. голови Закарпатської ОДА від 02 січня 2020 року № 2-р «Про внесення змін до розпорядження голови обласної державної адміністрації 16.12.2019 №116-р «Про звільнення ОСОБА_1 », суд зазначає наступне.

У позовній заяві позивач вказує на те, що його було звільнено з займаної посади під час періоду його тимчасової непрацездатності, і у зв`язку з цим розпорядження Закарпатської облдержадміністрації від 16.12.2019 № 116-р та від 02.01.2020 № 2-р є протиправними.

Суд не приймає до уваги такі твердження позивача, оскільки частиною 6 статті 44 Закону України «Про державну службу» чітко зазначено, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 Закону підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, а частина третя цієї ж статті встановлює що суб`єкт призначення приймає рішення про припинення державної служби з підстав, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, у п`ятиденний строк з дня настання або встановлення відповідного факту.

Так, 16 грудня 2019 року, головою Закарпатської обласної державної адміністрації було видано розпорядження під № 116-р, яким позивача було звільнено 16 грудня 2019 року.

У зв`язку з тим що позивачем в подальшому були пред`явлені листки непрацездатності серії АДМ № 793642 та АДМ № 793695 від 26.12.2019 та від 29.12.2019 відповідно, розпорядженням голови Закарпатської облдержадміністрації від 02.01.2020 № 2-р було внесено зміни до розпорядження голови Закарпатської облдержадміністрації від 16.12.2019 № 116-р в частині дати звільнення позивача, а саме 16 грудня 2019 року замінено на 02 січня 2020 року.

Суд не бере до уваги посилання позивача на відсутність повноважень щодо звільнення позивача у в.о. голови Закарпатської обласної державної адміністрації Гетманенка Олексія ОСОБА_6 , оскільки частиною четвертою статті 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» регламентовано, що у разі відсутності голови місцевої державної адміністрації його функції і повноваження виконує перший заступник голови, а у разі відсутності останнього - один із заступників голови місцевої державної адміністрації.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень довів належним чином правомірність оскарженого висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності позивача та винесеного розпорядження про звільнення позивача з посади начальника відділу запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської ОДА, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, суперечать вимогам закону та не відповідають обставинам справи, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами та у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Закарпатської обласної державної адміністрації (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправним та скасування висновку, скасування розпорядження, поновлення на посаді відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 червня 2020 року.

СуддяЯ. М. Калинич