Справа № 160/2693/20
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2020 року Справа № 160/2693/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання незаконними наказу про звільнення, поновлення на роботі, -
10.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати наказ № 238 від 10.02.2020 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в частині звільнення позивача, з яким ознайомлено 17.02.2020 року, з посади начальника сектору кримінальної поліції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області на підставі статті 19 дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції - незаконним та скасувати його.
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області поновити негайно ОСОБА_1 на службі на посаді начальника сектору кримінальної поліції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове та речове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що він працював начальником сектору кримінальної поліції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області та мав спеціальне звання капітан поліції. 17.02.2020 позивача було викликано до відділу кадрового забезпечення та оголошено наказ № 238 від 10.02.2020 року, відповідно до якого до нього застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції. Відповідно до зазначеного наказу, підставою для звільнення є порушення службової дисципліни, не дотримання вимог п.1.2 частини 1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1,6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абзаців 1,2 пункту 1,1 пункту 1 розділу 11 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, своїх посадових інструкцій, що виразилося у невиконанні службових обов`язків у позаслужбовий час 04.09.2019 року без відповідних правових підстав, не повідомлені про це безпосереднього керівництва, наслідком чого стали скарги громадян до правоохоронних органів із цього приводу, що свідчить про ігнорування принципів діяльності поліції. Вчинені дії, не сумісні з вимогами, які пред`являються до професійних і моральних якостей поліцейського. Позивачу повідомили, що підставою для призначення службового розслідування були скарги громадян. При цьому позивач зазначає, що з висновком службового розслідування, його не ознайомлювали, безпосередні підстави для звільнення йому також не повідомленні, що порушило його право на захист. На підставі викладеного вважає наказ № 238 від 10.02.2020 року, "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в частині звільнення його протиправним та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 15 квітня 2020 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював начальником сектору кримінальної поліції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, спеціальне звання капітан поліції.
Наказом № 4898 від 23.12.2019 року було призначено службове розслідування за фактом можливих неправомірних дій начальника сектору кримінальної поліції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 та окремих поліцейських цього ж підрозділу поліції.
Дисциплінарною комісією Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в ході службового розслідування було встановлено наступі обставини.
18.12.2019 року капітану поліції ОСОБА_1 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
26.12.2019 року ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави до капітана поліції ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Того ж дня, 04.09.2019 року близько 23:00 год. капітан поліції ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що автомобіль та інші особисті речі та грошові кошти ОСОБА_4 було вилучено незаконно, без складання процесуальних документів, погрожуючи притягненням останньої до кримінальної відповідальності за здійснення протиправної діяльності, повідомив їй, що поверне автомобіль тільки за умови що вона надасть йому неправомірну вигоду у сумі 1500 доларів США, на що ОСОБА_4 погодилась.
18.09.2019 року близько 14:25 год. громадянка ОСОБА_7 яка є матір`ю ОСОБА_4 , виконуючи вказівку капітана поліції ОСОБА_1 , отриману в ході телефонних розмов, у невстановленому місці передала невстановленій у ході досудового розслідування особі на ім`я ОСОБА_8 раніше обумовлену неправомірну вигоду у сумі 1000 доларів США за повернення легкового автомобіля марки «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_1 та не притягнення до відповідальності ОСОБА_4 .
Того ж дня, близько 17:00 год. капітан поліції ОСОБА_1 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідування місці, продовжуючи умисні дії, направлені на одержання службовою особою, неправомірної вигоди, поєднане з її вимаганням, отримав від невстановленого співучасника злочину на ім`я ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1000 доларів США.
Таким чином, капітан поліції ОСОБА_1 підозрюється в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб неправомірної вигоди для себе за вчинення та не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Опитати з цього приводу ОСОБА_4 та її чоловіка в ході службового розслідування не виявилося можливим (рапорт майора поліції ОСОБА_24 від 08.01.2020 року), однак, під час телефонної розмови з ОСОБА_4 отримано інформацію про те, що остання, побоюючись впливу на неї збоку працівників Марганецького ВП, разом зі своїм чоловіком тимчасово мешкає у місті Києві.
Також, під час телефонної розмови ОСОБА_4 підтвердила обставини, викладені в повідомлені про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, вручену 18.12.2019 року капітану поліції ОСОБА_1 ..
Опитана з цього приводу в ході службового розслідування ОСОБА_7 повідомила, що 04.09.2019 року близько 19:00 год. її донька ОСОБА_4 разом зі своїм чоловіком та її племінник ОСОБА_5 знаходилися у неї вдома. Тієї ж доби близько 20:00 год. вони втрьох на автомобілі «ВАЗ 2107» кольору капучіно, н.з. НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_4 поїхали додому до останньої. Вона ж запишися у себе вдома.
Близько 22:00 год. вона згадала, що, коли вона була в гостях у ОСОБА_4 , залишила у неї ліки (інсулін). Після цього, вона пішла додому до ОСОБА_4 . Коли вона підійшла до будинку, де мешкає її донька, побачила, що там біля під`їзду на лавці сиділи ОСОБА_4 разом зі своїм чоловіком та її племінник ОСОБА_5 . При цьому, ОСОБА_4 плакала. Вона запитала у неї про те, що сталося. ОСОБА_4 відповіла, що коли вони під`їхали до будинку за цією ж адресою та вийшли з автомобіля, до них підбігло близько 3-5 чоловіків, серед яких у той час вона впізнала капітана поліції ОСОБА_1 . Останні, без будь-яких на те пояснень, побили їх та забрали автомобіль «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_1 і ключі від нього, золотий ланцюжок із хрестиком, а також гроші у сумі 300 доларів США і 9000 гривень. Вислухавши ОСОБА_4 , вона відразу зателефонувала капітану поліції ОСОБА_1 . Під час телефонної бесіди останній сказав, що це не телефонна розмова та він до неї приїде.
Наступного дня у денний час доби капітан поліції ОСОБА_1 приїхав до неї додому та повідомив, що за повернення автомобіля її доньці, необхідно сплатити гроші у сумі 1500 доларів США. Вона погодилася, адже капітан поліції ОСОБА_1 погрожував притягненням ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.
Через декілька днів їй зателефонував капітан поліції ОСОБА_1 та повідомив, що до неї на автомобілі приїде його довірена особа, якому вона повинна буде передати гроші.
Приблизно наприкінці вересня 2019 року їй знову зателефонував капітан поліції ОСОБА_1 та запитав, чи готова вона сплатити гроші. Вона відповіла, що готова. Того ж дня до неї додому приїхав невідомий їй чоловік, якому вона передала для капітана поліції ОСОБА_1 гроші у сумі 1000 доларів США. Після цього, їй зателефонував капітан поліції ОСОБА_1 та повідомив, що автомобіль «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_1 можна забрати на АЗС «SHELL», яка розташована у місті Марганці.
Надалі, ОСОБА_5 прибув до вказаної АЗС, звідки забрав автомобіль «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_1 . При цьому, на зазначеному автомобілі він виявив пошкодження кузова, а також заміну колес.
Опитаний з цього приводу громадянин ОСОБА_5 підтвердив обставини, викладені у поясненні ОСОБА_4 та додав, що приблизно наприкінці вересня 2019 року ОСОБА_7 сказала йому, що вона сплатила капітану поліції ОСОБА_1 гроші у сумі 1000 доларів США, за повернення ОСОБА_4 автомобіля «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_1 . При цьому, вона попросила його, щоб він поїхав на АЗС «SHELL», яка розташована у місті Марганці, та забрав звідти зазначений автомобіль. Коли він приїхав на зазначену АЗС, помітив, що там неподалік магазину «Продукти» знаходився автомобіль «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_1 , який належав його сестрі. Автомобіль мав пошкодження кузова, а також на ньому були замінені колеса. Після цього, до нього підійшов працівник зазначеної АЗС та запитав, чи не він мав забрати цей автомобіль, та віддав йому ключі від нього.
Опитаний з цього приводу в ході службового розслідування громадянин ОСОБА_11 повідомив, що точної дати він не пам`ятає, але приблизно всередині - наприкінці вересня 2019 року він працював оператором заправних станцій на АЗС «SHELL», яка розташована у місті Марганці. В один із днів зазначеного періоду близько 19.00 він був на роботі. У цей час він помітив, як від автомобіля «ВАЗ 2107» кольору капучіно, який знаходився на території АЗС неподалік магазину «Продукти», у його бік йшов старший лейтенант поліції ОСОБА_2 Підійшовши ближче, останній попросив його, аби він передав ключі від зазначеного автомобіля особі ромської національності, яка згодом під`їде за цим автомобілем. При цьому, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 запевнив його, що все відбувається у рамках закону. Надалі, капітан поліції ОСОБА_2 залишив вказаний автомобіль у місці, де він стояв та попросив зателефонувати йому, як тільки автомобіль заберуть.
Тієї ж доби близько 19:50 год. до АЗС на таксі приїхало троє осіб ромської національності: два чоловіка, один із яких був похилого віку, а другий - віком близько 16 років, а також жінка віком близько 30-35 років. Чоловік похилого віку та жінка почали оглядати вищевказаний автомобіль «ВАЗ 2107» кольору капучіно. Хлопець, який приїхав з ними, увійшов до приміщення АЗС. Він запитав у хлопця, чи це вони приїхали за цим автомобілем. Той відповів, що так. Після цього він відав йому ключі від автомобіля. Зазначені особи ромської національності сіли в цей автомобіль та на колонці № 3 здійснили його заправку бензином марки А-92, після чого поїхали у бік міста Марганця. У свою чергу, він зателефонував старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 та розповів йому про повернення автомобіля.
Опитана з цього приводу громадянка ОСОБА_12 , яка всередині - наприкінці вересня 2019 року працювала касиром на АЗС «SHELL», підтвердила обставини, викладені в поясненні її колеги ОСОБА_11 .
Опитаний з цього приводу начальник Марганецького ВП майор поліції ОСОБА_25 повідомив, що за наявними обліками, у Марганецьому ВП відсутні відомості про документування діяльності ОСОБА_4 та її чоловіка, а також ОСОБА_5 , стосовно яких були б дані про їх участь у підготовці до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, із використанням автомобіля «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_1 , а також за вказаний період часу жодним працівником підпорядкованого йому підрозділу поліції будь-яка інформація та матеріали з цього приводу, для реєстрації відомостей до єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події не надавалися, та жодні матеріали з цих питань на оперативних нарадах за участю керівників оперативного підрозділу, органу досудового розслідування та працівників, які брали б участь у їх підготовці, не розглядалися. Будь-які плани заходів з цього приводу не розроблялися, йому не доповідалися.
Таким чином, за період з 01.05.2019 року по 01.10.2019 року СВ Марганецького ВИ до ЄРДР відомості про вчинення ОСОБА_4 та її чоловіком, а також ОСОБА_5 кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, із використанням автомобіля «ВАЗ 2107». н.з. НОМЕР_1 , не вносилися. А, відповідно, й доручення оперативному підрозділу про проведення слідчих (розшукових) дій за такими фактами СВ Марганецького ВП не надавалися.
Опитана з цього приводу заступник начальника відділення поліції - начальник слідчого відділення Марганецького ВП майор поліції ОСОБА_26 підтвердила обставини, які викладені в поясненні начальника Марганецького ВП майора поліції ОСОБА_25.
Також, згідно довідки Марганецького ВП від 05.02.2020 року № 49.2/1205, за наявними обліками Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» та «Цунамі» у період з 01.05.2019 року по 01.10.2019 року у Марганецькому ВП не зареєстровано заяв та повідомлень відносно громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та події, які пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів за адресою: вулиця Кленова, 12, місто Марганець, а також за участю або використанням автомобіля «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_1 .
Згідно довідки Марганецького ВП від 05.02.2020 року № 49.2/1206, до канцелярії цього ж підрозділу поліції за період з 01.05.2019 року по 01.10.2019 року інформація про факти кримінальних або адміністративних правопорушень за участю громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також про події пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів за адресою: вулиця Кленова, 12, місто Марганець, та за участю або використанням автомобіля «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_1 , не надходила.
Згідно довідки Марганецького ВП від 05.02.2020 року № 49.2/1204, у провадженні слідчого відділення цього ж підрозділу поліції відсутні кримінальні провадження, які розпочато за фактами вчинення кримінальних правопорушень громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також такі, де зазначені особи є заявниками чи потерпілими.
Водночас, опитаний з цього приводу старший лейтенант поліції ОСОБА_3 повідомив, що у середині вересня 2019 року до нього у службовий кабінет увійшов капітан поліції ОСОБА_1 та повідомив, що у нього є інформація щодо осіб ромської національності, які на території міста Марганця здійснюють збут наркотичних засобів та втягують до здійснення цієї діяльності своїх неповнолітніх дітей. Після цього, капітан поліції ОСОБА_1 запропонував йому поїхати із ним на відпрацювання цієї оперативної інформації.
Ввечері цього ж дня він разом із капітаном поліції ОСОБА_1 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 на автомобілі марки «ВАЗ 2112», який належав останньому, з метою виявлення та реєстрації фактів збуту і зберігання наркотичних засобів, поїхали до місць проживання та перебування у місці Марганці осіб ромської національності.
Згодом, приїхавши у двір житлового будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , він зустрів там громадянина ОСОБА_14 , який є його рідним братом, з яким він почав спілкуватись. Через деякий час, у двір зазначеного житлового будинку заїхав автомобіль «ВАЗ» (марку не пам`ятає). Із цього автомобіля вийшло три особи ромської національності: жінка (як з`ясовано, ОСОБА_4 ), чоловік (як з`ясовано, чоловік ОСОБА_4 ) та хлопець на прізвище ОСОБА_5 (як з`ясовано, ОСОБА_5 ). Останнього він знає, як учня КЗО «Марганецький БНРІД» ДОР», щодо якого він раніше проводив профілактичні заходи. При цьому, він помітивши, що ОСОБА_5 палив цигарку, разом із поліцейськими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підійшли до зазначених осіб. Із приводу паління він зробив зауваження та ОСОБА_5 припинив палити.
Надалі, капітан поліції ОСОБА_1 запитав у ОСОБА_4 та її чоловіка, чи не відомо їм щось з приводу збуту наркотичних засобів та осіб, які їх збувають. ОСОБА_4 відповіла йому, що заборонених речовин вони при собі не мають та їм не відомо, хто у місті Марганці займається збутом наркотичних засобів. На цьому їх бесіда закінчилась. Потім він попрощався зі своїм братом ОСОБА_14 , після чого разом із капітаном поліції ОСОБА_1 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 сіли до автомобіля, який належав останньому, і поїхали.
Опитаний з цього приводу громадянин ОСОБА_14 підтвердив обставини, на які у своїй поясненнях посилається старший лейтенант поліції ОСОБА_3, та додав, що 10.09.2019 року він сидів за столиком, який розташовано між під`їздами № 2 та № 3 у дворі житлового будинку АДРЕСА_1 разом з громадянками ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .
Опитана з цього приводу громадянка ОСОБА_17 повідомила, що точної дати вона не пам`ятає, але приблизно на початку вересня 2019 року близько 17:00 год. вона разом зі своїми малолітніми дітьми, а також своєю сусідкою ОСОБА_18 вийшли на прогулянку та постійно сиділи за столиком, який розташовано біля під`їзду № 3 їхнього житлового будинку. До них періодично підходив їх сусід ОСОБА_14 , який на той час перебував у стані алкогольного сп`яніння. До речі, на той час він тривалий час уживав спиртні напої, тобто був у «запої».
Того вечора вона з дітьми повернулась додому близько 22:00 год. Через деякий час, через відчинене вікно вона почула крики, які лунали з внутрішнього подвір`я їх будинку зі сторони гаражів. Що там відбувалося, вона не могла бачити через дерева, що ростуть під вікнами. Сутичка на вулиці відбувалася близько 30 хвилин.
Наступного дня від своїх сусідів (від кого, не пам`ятає) їй стало відомо, що того вечора поліцейські із застосуванням сили забрали автомобіль, який належав особам ромської національності, які мешкають у 4-ому під`їзді її житлового будинку.
Опитана з цього приводу ОСОБА_18 повідомила, що точної дати вона не пам`ятає, але приблизно на початку вересня 2019 року близько 17:00 год. вона разом зі своїми дітьми та сусідкою ОСОБА_17 гуляли у дворі їхнього будинку, сиділи за столиком біля під`їзду № 2. До них періодично підходив ОСОБА_14 , який того дня перебував у стані алкогольного сп`яніння. Останній то сидів разом із ними, то відходив у своїх справах.
Близько 20:00 год. до них підійшло двоє чоловіків, серед яких вона знайома зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , який є рідним братом її сусіда ОСОБА_14 . При цьому, старший лейтенант поліції ОСОБА_3 запитав у них, чи не знайомі вони з особами ромської національності, які мешкають у квартирі
№ 16 їхнього житлового будинку. Вони відповіли, що знайомі з ними. Вона не пам`ятає, чи був присутнім під час цієї розмови ОСОБА_14 . Після цього, старший лейтенант поліції ОСОБА_3 почав запитувати у них інформацію щодо зазначених осіб ромської національності: «як часто бувають дома, чи причетні до незаконного обігу наркотичних засобів, на якому автомобілі пересуваються, коли повертаються додому» та інші подібні питання. Вони відповідали йому. Розмова тривала близько 10 хвилин.
Того вечора близько 21:00 год. вона та ОСОБА_17 пішли по домівках. Надалі, близько 23:00 год., через відчинене вікно вона почула крик, як з`ясовано, ОСОБА_4 , яка звала на допомогу: «Спасите! Помогите!», а також якісь її гучні вирази ромською мовою. Після цього, вона підійшла до вікна, але нічого не було видно. Лише чула, що біля гаражів відбувається сутичка. Через деякий час на дворі стало тихо. Вона знову виглянула у вікно та побачила, що біля її під`їзду на лавці сиділи, як з`ясовано, ОСОБА_4 зі своїм чоловіком та двоюрідним братом ОСОБА_5 . Останні між собою голосно обговорювали те, що жоден із сусідів не вийшли на допомогу.
Наступного дня особисто від ОСОБА_4 їй стало відомо, що того вечора поліцейські звинуватили її у причетності до незаконного обігу наркотичних засобів та забрали у неї належний їй автомобіль «ВАЗ 2107» кольору капучіно.
Вищезазначені обставини підтверджують у своїй поясненнях, також громадяни ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .
Опитаний з цього приводу громадянин ОСОБА_22 повідомив, що точної дати він не пам`ятає, але приблизно на початку вересня 2019 року у вечірній час він на власному автомобілі «ВАЗ 2106» повернувся до міста Марганця із міста Нікополя з роботи. Близько 21:00 - 21:30 год., коли він в`їхав у двір житлового будинку, в якому мешкає разом зі своєю родиною, за адресою: АДРЕСА_1 , помітив, що за столиком, який розташовано між 3 та 4 під`їздами цього ж житлового будинку, сиділа компанія людей, серед яких він помітив своїх сусідок ОСОБА_18 та ОСОБА_17 . Хто там сидів ще, він не помітив та поспішив додому. При цьому, належний йому автомобіль він залишив біля свого металевого гаражу, який розташовано через дорогу від вказаного столика. Коли він увійшов до квартири, поспішив до кухні, де повечеряв та почав переглядати телевізор. У цей час він заснув. Вікна кухні виходять на протилежну від внутрішнього подвір`я його дому сторону. Прокинувся він між 23:00 та 24:00 годинами. При цьому, він згадав, що не поставив належний йому автомобіль до гаражу. Коли він вийшов на подвір`я, помітив, що його сусіди ромської національності, як з`ясовано, ОСОБА_4 зі своїм чоловіком та двоюрідним братом ОСОБА_5 щось шукали на газоні, який знаходиться між його гаражем та дорогою. Коли вони побачили його, попросили аби він увімкнув світло фар на своєму автомобілі та освітив вказану ділянку. Він виконав їх прохання. Вони пояснили, що шукають ключі від своєї квартири. Він почав їм допомагати у пошуках. Під час цього ОСОБА_4 повідомила йому, що буквально щойно на них у цьому місці напали поліцейські, які обшукали їх, після чого забрали належний їм автомобіль та поїхали у невідомому напрямку. Зі слів ОСОБА_4 , поліцейські звинувачували її та її рідних у діяльності пов`язаній з незаконним обігом наркотичних засобів. Після розповіді ОСОБА_4 , він помітив, ще дійсно поруч з будинком був відсутній належний їм автомобіль.
Зазначив також, що родина ОСОБА_4 приблизно у липні - серпні 2019 року придбала автомобіль «ВАЗ 2107» кольору капучіно на легкосплавних дисках та користувалася ним до зазначених подій. На стоянку у нічний час зазначений автомобіль вони завжди залишали приблизно навпроти 3-4 під`їздів їхнього будинку.
Після зазначених подій він більше ніколи не бачив, щоб родина ОСОБА_4 користувалися своїм автомобілем «ВАЗ 2107».
Під час службового розслідування у позивача двічі відбирались пояснення з приводу обставин, які стали предметом службового розслідування, проте 29.12.2019 року позивач, керуючись положеннями ст. 63 Конституції України відмовився від надання пояснень. 22.01.2020 року позивачем було надано пояснення, в яких зазначено, що провадження щодо нього було сфальсифіковано, ніяких протиправних дій він не вчиняв, свою позицію буде доводити в судовому порядку згідно з законом.
Таким чином, дисциплінарною комісією ГУНП встановлено, що 04.09.2019 року близько 23:00 год. капітан поліції ОСОБА_1 спільно зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 та невстановленими службовим розслідуванням особами, з власної ініціативи прибули у двір багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , де під приводом проведення перевірки інформації щодо причетності ОСОБА_4 до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, без складання жодних процесуальних документів, із застосуванням фізичного і психологічного тиску до неї, а також до її чоловіка та неповнолітнього ОСОБА_5 , утримували їх без законних на те підстав, через що останні змушені були залишатися поряд із зазначеними поліцейськими, тобто фактично були затримані ними.
При цьому про виявлення або можливу причетність громадянки ОСОБА_4 та її чоловіка до вчинення злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, капітан поліції ОСОБА_1, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та старший лейтенант поліції ОСОБА_3 до чергової частини Марганецького ВП, керівництву цього ж підрозділу поліції або до відповідного органу досудового розслідування для початку та здійснення досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України не доповідали, а також жодних доручень слідчого (прокурора) або вказівок керівництва щодо вчинення процесуальних дій відносно громадянки ОСОБА_4 та її чоловіка, - не отримували.
На основі аналізу отриманих у ході службового розслідування матеріалів та відомостей, враховуючи характер вчинених поліцейськими Марганецького ВП дій, обставини, за яких вони були вчинені, особи порушників, ступеня їх вини, попередньої поведінки поліцейських і їх ставлення до служби, а також обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, дисциплінарна комісія ГУНП дійшла висновку про те, що зокрема начальник сектору кримінальної поліції Марганецького ВП капітан поліції ОСОБА_1 порушив службову дисципліну, не дотримався вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, своїх посадових інструкцій, що виразилося у виконанні службових обов`язків у позаслужбовий час 04.09.2019 року без відповідних правових підстав, неповідомленні про це безпосереднього керівництва, наслідком чого стали скарги громадян до правоохоронних органів із цього приводу, що свідчить про ігнорування принципів діяльності поліції, вчинення дій, несумісних з вимогами, які пред`являються до професійних і моральних якостей поліцейського.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 10.02.2020 року № 238к начальника СКП Марганецького ВП НВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, своїх посадових інструкцій, що виразилося у виконанні службових обов`язків у позаслужбовий час 04.09.2019 року без відповідних правових підстав, неповідомленні про це безпосереднього керівництва, наслідком чого стали скарги громадян до правоохоронних органів із цього приводу, що свідчить про ігнорування принципів діяльності поліції, вчинення дій, несумісних з вимогами, які пред`являються до професійних і моральних якостей поліцейського, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 17.02.2020 року № 49 о/с начальника СКП Марганецького ВП НВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію» з 17.02.2020 року.
Вважаючи, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби було застосовано до нього неправомірно позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580), Дисциплінарним статутом Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут) та іншими нормативно-правовими актами.
За приписами частини першої статті 18 Закону № 580 поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно частини першої статті 19 Закону № 580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
За приписами статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції, службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Принципи етики для працівників Національної поліції визначають Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил, зокрема, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:
- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;
- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;
- у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;
- неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;
- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;
- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;
- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.
За змістом частини 1статті 64 Закону №580, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Як вже зазначалось раніше, судом встановлено, що у висновку службового розслідування, проведеним відносно позивача, було встановлено, що останнім було під приводом проведення перевірки інформації від правоохоронних органів міста Маріуполь щодо причетності громадянки ОСОБА_4 до протиправної діяльності із застосуванням фізичного та психологічного тиску на ОСОБА_4 та інших осіб, без складання жодних процесуальних документів, вилучено легковий автомобіль «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_1 , яким вона користувалась на законних підставах, свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу, страховий поліс на автомобіль, грошові кошти у сумі 300 доларів США та 9000 гривень, а також ланцюжок з хрестиком із золота, які також належали ОСОБА_4 . За повернення зазначеного автомобіля ОСОБА_1 вимагав надати йому неправомірну вигоду у розмірі 1500 доларів США. Автомобіль «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_1 було повернуто ОСОБА_4 після отримання він її матері ОСОБА_7 грошових коштів у розмірі 1000 доларів США. Свою провину ОСОБА_1 не визнав, альтернативної версії вказаних подій не надав. Одночасно з тим, зазначені обставини підтвердились під час проведення службового розслідування, зокрема письмовими поясненнями осіб, які були свідками вказаних подій.
На переконання суду така поведінка позивача як поліцейського суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції. Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку, які у відповідності до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України, в тому числі щодо морально-етичних принципів.
Пункт 6 частини 1статті 77 Закону №580 передбачає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Недодержання працівником поліції наведених вище норм є безумовною підставою вважати його таким, що вчинив дисциплінарний проступок.
Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Стаття 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції передбачає, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Міністерством внутрішній справ України затверджено наказ від 07 листопад 2018 року № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» яким затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок)
Відповідно до положень ч. 2, 3, 4, 5 розділу IV Порядку Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.
Надання чергової відпустки поліцейському, стосовно якого проводиться службове розслідування, здійснюється з повідомленням голови дисциплінарної комісії.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має інші права, визначені статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою (ч. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції).
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Суд звертає увагу, що позивача було ознайомлено з його правами, визначеними ч. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції, що підтверджується його підписом в поясненнях від 29.12.2019 року та 22.01.2020 року.
Відповідно до ст. 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.
При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.
Судом встановлено, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок службового розслідування про порушення останнім службової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, своїх посадових інструкцій, що виразилося у виконанні службових обов`язків у позаслужбовий час 04.09.2019 року без відповідних правових підстав, неповідомленні про це безпосереднього керівництва, наслідком чого стали скарги громадян до правоохоронних органів із цього приводу, що свідчить про ігнорування принципів діяльності поліції, вчинення дій, несумісних з вимогами, які пред`являються до професійних і моральних якостей поліцейського.
Суд вважає за необхідне зазначити, що ані протягом службового розслідування, ані протягом розгляду справи в суді, позивачем не було надано жодних пояснень з приводу обставин, що стали предметом службового розслідування.
Доводи позивача щодо того, що йому не було відомо про проведення службового розслідування спростовуються матеріалами справи, зокрема поясненнями самого позивача, які відбирались у нього 29.12.2019 року та 22.01.2020 року.
Приписами Дисциплінарного статуту та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України не передбачено обов`язкове ознайомлення особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, з висновком службового розслідування.
При цьому, п.6.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України передбачені права особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, стосовно якої проводиться службове розслідування, зокрема, за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України.
Таким чином, не ознайомлення особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, з висновком службового розслідування - не перешкоджає застосуванню дисциплінарного стягнення до такої особи.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі № 805/4260/16-а.
Перебування позивача на лікарняному під час проведення службового розслідування також не перешкоджає застосуванню дисциплінарного стягнення щодо нього.
Суд вважає, що порушення позивачем вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного Статуту, Присяги поліцейського та Правил етичної поведінки поліцейських знайшли своє підтвердження у Висновку службового розслідування, затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду. При цьому, наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.
Крім того, предметом службового розслідування було не вчинення позивачем кримінального правопорушення, а порушення ним службової дисципліни, що не залежить від встановлення вини позивача у вчиненні кримінального правопорушення.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.10.2019 року у справі № 1540/4384/18.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.04.2019 року у справі № 816/604/17.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що наведені у висновку службового розслідування обставини зайшли підтвердження під час розгляду справи в суді, процесуальних порушень під час проведення службового розслідування судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання протиправним та скасування наказу № 238 від 10.02.2020 року відсутні.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині поновлення на службі та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи начальника СКП Марганецького ВП НВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію» наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 17.02.2020 року № 49 о/с з 17.02.2020 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
При цьому правомірність зазначено наказу позивачем не оскаржується, а отже не є предметом судового розгляду у даній справі.
Як вже було зазначено вище відповідно до п. 6 частини 1статті 77 Закону №580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Таким чином накладення дисциплінарного стягнення на позивача у вигляді звільнення зі служби, згідно з наказом № 238 від 10.02.2020 року, є лише передумовою для наступного вчинення дій щодо безпосередньо звільнення поліцейського зі служби.
Таким чином, враховуючи, що у даній справі наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 17.02.2020 року № 49 о/с з 17.02.2020 року позивачем не оскаржується, позовні вимоги про поновлення на службі та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу є передчасними.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вказаної частини позовних вимог.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність факту скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання працівника поліції та свідчить про порушення позивачем вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського, вчиненні дії, несумісних з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського, а відтак відповідач при прийнятті наказу № 238 від 10.02.2020 року діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, відповідно, відсутні правові підстави для скасування таких наказів.
Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог питання про розпоіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання незаконними наказу про звільнення, поновлення на роботі - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням особливостей визначених абзацом 2 пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна