Справа № 1.380.2019.003060
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.003060
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Спільного підприємства «КИЇВ-ЗАХІД» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків шляхом зупинення видаткових операцій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Спільного підприємства «КИЇВ-ЗАХІД» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, в якому просить:

- прийняти адміністративний позов до розгляду та відкрити адміністративне провадження у справі;

- застосувати арешт коштів СП «КИЇВ-ЗАХІД» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (), 80100, вул. Івасюка, буд. 20, м. Червоноград, Львівська область, що знаходяться на рахунках цього платника податків у банківських установах шляхом зупинення видаткових операцій.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі підпунктів 16.1.5, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, пункту 73.3 статті 73, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України та наказів Головного управління ДФС у Львівській області від 20 травня 2019 року № 2952, від 24 травня 2019 року № 3163 видано направлення від 14 червня 2019 року № 6082 щодо проведення позапланової виїзної перевірки Спільного підприємства «КИЇВ-ЗАХІД» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю з питань проведення взаємовідносин із Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕМБУД» за період вересень 2017 року та правомірності їх відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податковій декларації з податку на прибуток. Вказує, що комерційний директор Спільного підприємства «КИЇВ-ЗАХІД» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Ковальчук О.А. , ознайомившись з наказами Головного управління ДФС у Львівській області від 20 травня 2019 року № 2952, від 24 травня 2019 року № 3163, а також направленням від 14 червня 2019 року № 6082 відмовився допустити посадову особу контролюючого органу до проведення позапланової виїзної перевірки, у зв`язку з чим складено акт про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 19 червня 2019 року № 646/14.1/20780000. Стверджує, що за таких обставин провести перевірку Спільного підприємства «КИЇВ-ЗАХІД» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю немає можливості.

Враховуючи вищенаведене, на думку позивача, наявні підстави, визначені підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України для застосування адміністративного арешту майна платника податків - відповідача.

У зв`язку з вищенаведеним адміністративний позов просить задоволити в повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що як на підставу обґрунтованості заявлених позовних вимог, позивач посилається на відмову в допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки Спільного підприємства «КИЇВ-ЗАХІД» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, яка призначена наказом Головного управління ДФС у Львівській області від 20 травня 2019 року № 2952, в який внесені зміни наказом від 24 травня 2019 року № 3163. Відповідач зазначає, що оскаржив зазначений наказ до суду і рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року у адміністративній справі № 1.380.2019.003031 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Львівській області № 2952 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки «Спільного підприємства «Київ - Захід у формі Товариства з обмеженою відповідальністю», у який внесено зміни на підставі наказу від 24 травня 2019 року № 3163 «Про внесення змін до наказу Головного управління ДФС у Львівській області від 20 травня 2019 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки «Спільного підприємства «Київ - Захід у формі Товариства з обмеженою відповідальністю».

На думку відповідача, оскільки наказ, на підставі якого призначена перевірка, до якої відповідач не допустив посадових осіб контролюючого органу визнаний судом протиправним та скасований, то у позивача відсутні законні підстави для її проведення. Тому відповідач вважає, що за таких обставин, підстав для застосування адміністративного арешту у зв`язку із недопуском посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, немає.

З огляду на вищевикладене просить у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 24 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 11 липня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 01 серпня 2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1.380.2019.003031.

Ухвалою суду від 07 квітня 2020 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 21 травня 2020 року замінено сторону позивача - Головне управління ДФС у Львівській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Львівській області.

Відповідач, в судове засідання, призначене на 23 червня 2020 року явки уповноваженого представника не забезпечив. 23 червня 2020 року від представника відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника, у якому просить розглядати справу без його участі.

В судовому засіданні, яке відбулося 23 червня 2020 року суд заслухав усні пояснення представника позивача, дослідив докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи.

Представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити.

Також суд постановив прийняти рішення у строки, передбачені для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

20 травня 2019 року Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято наказ № 2952 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки СП «КИЇВ-ЗАХІД» у формі ТзОВ» з 22 травня 2019 року тривалістю 5 робочих днів. Метою перевірки зазначено дотримання вимог податкового законодавства з питань проведення взаємовідносин із Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕМБУД» () за період вересень 2017 року та правомірності їх відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податковій декларації з податку на прибуток.

Наказом Головного управління ДФС у Львівській області від 24 травня 2019 року № 3163 «Про внесення змін до наказу Головного управління ДФС у Львівській області від 20 травня 2019 № 2952 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки СП «Київ-Захід» у формі ТОВ (код ЄДРПОУ - 20780000)» пункт 1 наказу головного управління ДФС у Львівській області від 20 травня 2019 року № 2952 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки СП «Київ-Захід» у формі ТОВ (код ЄДРПОУ - 20780000)» викладено у новій редакції, а саме: « 1. Провести документальну позапланову виїзну перевірку СП «Київ-Захід» у формі ТОВ (код ЄДРПОУ - 20780000)» з 14 червня 2019 року тривалістю 5 робочих днів».

На підставі підпунктів 16.1.5, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, пункту 73.3 статті 73, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України та наказів Головного управління ДФС у Львівській області від 20 травня 2019 року № 2952, від 24 травня 2019 року № 3163 заступником начальника Головного управління ДФС у Львівській області виписано направлення на перевірку від 14 червня 2019 року № 6082.

19 червня 2019 року головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок у сфері матеріального виробництва управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області Дриганюк Іриною Володимирівною складено акт № 646/14.1/20780000 про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, у якому зафіксовано те, що комерційний директор СП «Київ-Захід» у формі ТОВ Ковальчук О.А. 19 червня 2019 року о 16 год. 30 хв. відмовив в допуску до проведення перевірки, «оскільки перевірку вважає незаконною, та буде оскаржувати у встановленому законом порядку».

20 червня 2019 року начальником Головного управління ДФС у Львівській області Кондро І.В., у зв`язку з не допуском до проведення виїзної позапланової документальної перевірки СП «Київ-Захід» у формі ТОВ (), прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків № 30822/10/14.1-16, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків СП «Київ-Захід» у формі ТОВ ().

У зв`язку з відмовою платника податків від допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, контролюючий орган звернувся до суду з вимогою про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків шляхом зупинення видаткових операцій.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Підстави застосування адміністративного арешту майна та порядок його застосування визначені статтею 94 Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:

- платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;

- фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;

- платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

- відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;

- відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;

- платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;

- платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

- платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Відповідно до пунктів 94.3, 94.4 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно із пунктом 94.5 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Відповідно до пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Таким чином, аналіз норм статті 94 Податкового кодексу України дає підстави дійти висновку, що законодавець чітко визначив, що однією із підстав для застосування адміністративного арешту майна є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Тобто, застосування адміністративного арешту з наведеної підстави можливе у разі, по-перше, відмови платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної перевірки, по-друге, вказана перевірка проводиться за наявності законних підстав для її проведення.

Як слідує з матеріалів справи, документальна позапланова виїзна перевірка відповідача призначена наказом Головного управління ДФС у Львівській області від 20 травня 2019 року № 2952 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки СП «КИЇВ-ЗАХІД» у формі ТзОВ», до якого внесені зміни наказом Головного управління ДФС у Львівській області від 24 травня 2019 року № 3163 «Про внесення змін до наказу Головного управління ДФС у Львівській області від 20 травня 2019 № 2952 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки СП «Київ-Захід» у формі ТОВ (код ЄДРПОУ - 20780000)».

Водночас, матеріалами справи підтверджено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у адміністративній справі № 1.380.2019.003031 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Львівській області № 2952 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки «Спільного підприємства «Київ - Захід у формі Товариства з обмеженою відповідальністю», у який внесено зміни на підставі наказу від 24.05.2019 року № 3163 «Про внесення змін до наказу Головного управління ДФС у Львівській області від 20.05.2019 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки «Спільного підприємства «Київ - Захід у формі Товариства з обмеженою відповідальністю».

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі № 1.380.2019.003031 - без змін.

Відповідно до частини першої статті 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Отже, вищевказана постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду набрала законної сили 25 лютого 2020 року.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно із частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, оскільки наказ Головного управління ДФС у Львівській області № 2952 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки «Спільного підприємства «Київ - Захід у формі Товариства з обмеженою відповідальністю», зі змінами, внесеними наказом Головного управління ДФС у Львівській області від 24 травня 2019 року № 3163, яким призначено документальну позапланову виїзну перевірку відповідача, до проведення якої він не допустив посадових осіб контролюючого органу, визнаний судом протиправним та скасований, суд констатує відсутність законних підстав для проведення такої перевірки.

З огляду на викладене, підстав для застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків шляхом зупинення видаткових операцій у зв`язку з не допуском до перевірки посадових осіб контролюючого органу за відсутності законних підстав для її проведення, немає.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до статті 139 КАС України повернення судових витрат позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову не передбачено.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003) до Спільного підприємства «КИЇВ-ЗАХІД» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Івасюка, 20, м. Червоноград, Львівська область, 80100) про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків шляхом зупинення видаткових операцій - відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 30 червня 2020 року.

Суддя Клименко О.М.