Справа № 120/1297/20-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 червня 2020 р. Справа № 120/1297/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.,

представника позивача: Короля С.І.,

представника відповідача: Кучабської В.В.,

представника третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю "Політехносерві" до Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування висновку,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Комунальне підприємство "Вінницька транспортна компанія" (далі - позивач, КП "Вінницька транспортна компанія"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю "Політехносерві" (далі - третя особа, ТОВ "Політехносерві") до Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування висновку.

В обґрунтування позову зазначено, що за результатом моніторингу закупівель Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області опубліковано висновок, в якому зафіксовані виявлені порушення в частині не відображення у вигляді закреслених даних та не розміщені в електронній системі закупівель для перегляду після внесення змін до тендерної документації, а також визначено спосіб у який потрібно усунути виявлене порушення (шляхом розірвання договору поставки).

Не погоджуючись із висновком суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою від 10 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені) в порядку визначеному статтею 262 КАС України.

23.04.2020 від представника відповідача надійшли заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в яких, посилаючись на статті 166, 167, 257, 260 КАС України, враховуючи значення справи для сторін, категорію та складність даної адміністративної справи, просить суд її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження.

Також, 28.04.2020 представником позивача подано відповідь на відзив, в якому, посилаючись на те, що така форма розгляду не дасть можливості позивачу в повній мірі скористатись принципами змагальності.

Ухвалою від 29.04.2020 задоволено клопотання представників сторін про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Призначити підготовче засідання на 14.05.2020.

В підготовчому судовому засіданні 14.05.2020 оголошено перерву до 16.06.2020.

Ухвалою від 16.06.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача про виклик в судове засідання свідка, а також, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті розпочато у той само день після закінчення підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні 16.06.2020 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, відповіді на відзив (вх. №12029 від 28.04.2020), додаткових поясненнях (вх. №16078 від 16.06.2020). Зокрема, представник позивача вказав на необґрунтованість спірного Висновку, як акта індивідуальної дії, а отже його протиправність в розумінні ст. 2 КАС України. Також наголосив, що проаналізувавши зміст абз. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України "Про публічні закупівлі" в системному зв`язку з іншими положеннями Закону та в поєднанні із реальними функціональними можливостями веб порталу Уповноваженого органу, позивач вважає, що ним виконано всі визначені законом дії, що знайшло своє відображення в розділах Тендерної документації "Остання редакція" та "Історія змін".

Також представник відповідача наголосив, що визначений в оскаржуваному висновку спосіб усунення виявлених порушень, а саме припинення договору КП «ВТК», укладеного за наслідком проведеного тендеру, ставлять позивача в залежність від конкретної поведінки третіх осіб (Сторону договору або суд), що унеможливлює самостійне виконання товариством такого припису, що свідчить про нереа льність виконання покладених відповідачем зобов`язань.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечила, просила в задоволені позову відмовити покликаючись на мотиви наведені у відзиві на позовну заяву (вх. №12455/20 від 05.05.2020), а також в усних поясненнях наданих по суті заявлених позовних вимог. Зокрема зазначила, що Висновок відповідає вимогам Закону N922, а відповідач діяв на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією і законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надані.

По суті виявленого порушення пояснила, що під час моніторингу оскаржуваної закупівлі відповідачем встановлено, що всупереч положень частини 2 статті 23 Закону №922 (в редакції на момент проведення моніторингу), положення тендерної документації до яких внесено зміни, не відображено позивачем у вигляді закреслених даних.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, разом з тим через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Також, в судовому засіданні в якості свідка була допитана заступник начальника відділу контролю у сфері закупівель Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області Лаєвська Тетяна Федорівна, яка підтримала наведену у відзиві на позовну заяву позицію представника відповідача. Також пояснила, що згідно положень абз. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного висновку), положення тендерної документації, до яких вносяться зміни, відображаються у вигляді закреслених даних та повинні бути доступними для перегляду після внесення змін до тендерної документації. При цьому, на її переконання, закресленими повинні бути саме відомості, що зазнали змін, внаслідок внесення виправлень до тендерної документації.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, пояснення свідка, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності суд встановив наступні обставини.

Так, згідно Інформації, розміщеної в інформаційно-телекомунікаційній системі закупівель Прозорро, за номером UА-2020-01-03-000635-а оприлюднено закупівлю кузова тролейбуса із низьким рівнем полу (машинокомплект) (код предмета закупівлі ДК 021:2015: 34630000-2 «Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху») очікуваною вартістю 16000000,00 грн, замовником якої є КП "Вінницька транспортна компанія".

З аналізу інформації розміщеної в електронній системі Прозорро встановлено, що позивачем оприлюднено наступні документи: «Тендерну документацію зі змінами 21.01.2020.», «Перелік змін до ТД. 21.01.2020.» та «Перелік змін до ТД. 20.01.2020.», тобто до тендерної документації позивачем 20.01.2020 та 21.01.2020 внесено зміни та оприлюднено її нову редакцію.

В свою чергу, 14.02.2020 на адресу Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області надійшов лист Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Дерпартаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України №1133/55/101/01-2020, в якому останнє просить провести моніторинг вищевказаної закупівлі, з підстав встановлення її невідповідності вимогам Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції від 14.11.2019).

За наслідком розгляду вказаного листа відповідач 24.02.2020 прийнято наказ №9 "Про початок моніторингу закупівель".

24.02.2020 Північним офісом Держаудитслужби Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області на електронному майданчику закупівель оприлюднене рішення про проведення моніторингу (ідентифікаційний номер моніторингу №UA-M-2020-02-24-000024).

Підставою для моніторингу закупівлі зазначено інформацію, отриману від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

04.03.2020 відповідачем оприлюднений на електронному майданчику закупівель висновок про результати моніторингу №UA-M-2020-02-24-000024.

Як слідує зі змісту висновку, за результатами моніторингу №UA-M-2020-02-24-000024 встановлено, що позивачем (замовником), в порушення вимог абзацу другого частини другої статті 23 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного висновку), положення тендерної документації, до яких внесені зміни, не відображені у вигляді закреслених даних та не розміщенні в електронній системі закупівель для перегляду після внесення змін до тендерної документації.

З огляду на встановлене порушення законодавства у сфері закупівель, керуючись статтями 2, 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», відповідач зобов`язав позивача здійснити заходи щодо усунення виявленого порушення у установленому законодавством порядку, зокрема в межах законодавства вжити заходів щодо розірвання договору та відповідно частини восьмої статті 7-1 Закону та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявленого порушення.

При цьому, як пояснила в судовому засіданні свідок, мотиви наведені в листі Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Дерпартаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України №1133/55/101/01-2020 від 14.02.2020 не знайшли свого підтвердження під час проведення моніторингу закупівлі.

В подальшому позивачем розміщено через електронну систему закупівель аргументовані заперечення до висновку про результати моніторингу закупівлі №UA-M-2020-02-24-000024 по причині невірно застосування відповідачем положень абз.2. ч.2. ст.23 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного висновку) в частині визначення способу внесення змін до тендерної документації та покладання обов`язку який не має реального механізму виконання. Також повідомлено, що товариство вимушено звернутись із позовом про визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу закупівлі. Крім того, замовник закупівлі повідомив, що ТОВ "Політехносервіс" відмовилось від добровільного розірвання договору, оскільки виконання припису УПО ДАСУ у Вінницькій області шляхом звернення до господарського суду завдасть невиправданої шкоди підприємству на суму понад 240000,00 грн. у вигляді судових витрат.

Вважаючи висновок моніторингу протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлює Закон України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 р. № 922-VIII (далі - Закон № 922-VIII), пунктом 11 частини першої статті 1 якого визначено, що моніторингом закупівлі є аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель на всіх стадіях закупівлі з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.

Частиною 1 статті 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі» № 922 визначено, що моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи.

Згідно з частиною 2 статті 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі» № 922 рішення про початок моніторингу закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник за наявності однієї або декількох із таких підстав:

1) дані автоматичних індикаторів ризиків;

2) інформація, отримана від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель;

3) повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель;

4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель;

5) інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до статті 9 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 7-1 Закону № 922 таке рішення оприлюднюється протягом двох робочих днів з дня його прийняття в електронній системі закупівель органом державного фінансового контролю із зазначенням унікального номера оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєного електронною системою закупівель, та дати його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікального номера повідомлення про намір укласти договір та дати його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу, а також опису підстав для здійснення моніторингу закупівлі.

Згідно з частинами 6, 7 статті 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі» за результатами моніторингу закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу закупівлі, що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

У висновку обов`язково зазначаються:

1) найменування замовника, щодо якого здійснювався моніторинг закупівлі, його ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження;

2) найменування предмета закупівлі та його очікувана вартість;

3) унікальний номер оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу;

4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу закупівлі;

5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю необхідною для більш детального опису результатів моніторингу закупівлі.

Якщо за результатами моніторингу закупівлі не виявлено порушень законодавства у сфері публічних закупівель, у висновку зазначається інформація про відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеного моніторингу закупівлі №UA-M-2020-02-24-000024 відповідачем сформовано висновок, в якому зазначено про допущення позивачем (замовником) порушення вимог абзацу другого частини другої статті 23 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного висновку), а саме: положення тендерної документації, до яких внесені зміни, не відображені у вигляді закреслених даних та не розміщенні в електронній системі закупівель для перегляду після внесення змін до тендерної документації.

З огляду на встановлене порушення законодавства у сфері закупівель відповідач зобов`язав комунальне підприємство здійснити заходи щодо усунення виявленого порушення у встановленому законодавством порядку, зокрема, в межах законодавства вжити заходів щодо розірвання договору та оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявленого порушення.

Аналіз змісту резолютивної частини висновку дає змогу стверджувати, що відповідач при її формуванні навів правову норму, якої, на переконання контролюючого органу, не дотримався позивач, конкретизував виявлене порушення, а також вказав на шляхи усунення виявлених порушень.

За наведених обставин суд критично оцінює посилання сторони позивача на те, що відповідач не здійснив належного обґрунтування оскаржуваного висновку.

Разом з тим, надаючи оцінку виявленому відповідачем під час проведення моніторингу порушення позивачем абз. 2 ч. 2 ст. 23 Закону №922, суд враховує наступне.

Так, відповідно до ст. 23 Закону №922 замовник має право з власної ініціативи або у разі усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку органу державного фінансового контролю відповідно до статті 7-1 цього Закону, або за результатами звернень або на підставі рішення органу оскарження внести зміни до тендерної документації. У разі внесення змін до тендерної документації строк для подання тендерних пропозицій продовжується в електронній системі закупівель таким чином, щоб з моменту внесення змін до тендерної документації до закінчення строку подання тендерних пропозицій залишалося не менше ніж сім днів.

Зміни, що вносяться замовником до тендерної документації, розміщуються та відображаються в електронній системі закупівель у вигляді нової редакції тендерної документації додатково до початкової редакції тендерної документації. Замовник разом із змінами до тендерної документації в окремому документі оприлюднює перелік змін, що вносяться. Положення тендерної документації, до яких вносяться зміни, відображаються у вигляді закреслених даних та повинні бути доступними для перегляду після внесення змін до тендерної документації.

З пояснень представника відповідача встановлено, що позивачем на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель 21.01.2020 оприлюднено нову редакцію тендерної документації разом з таблицею змін до тендерної документації. Однак, попередні редакції тендерної документації від 03.01.2020 та 20.01.2020 не закреслено, що призвело до одночасного розміщення на веб-порталі тендерної документації у декількох відмінних редакціях. На переконання відповідача, закреслення змін тендерної документації позивач мав здійснити саме в тексті старих редакцій тендерної документації, чого ним не було зроблено.

Натомість, представник позивача в судовому засіданні з даного приводу заперечив та наголосив на тому, що його довірителем було дотримано вимог чинного законодавства. Представник позивача звернув увагу на те, що тендерна документація на веб-сайті Уповноваженого органу з питань закупівлі складається з розділів, в тому числі розділу «історія змін», в якому містяться файли попередньої редакції тендерної документації. Відповідні файли, на виконання вимог ст. 23 Закону №922, є закресленими та знаходяться у вільному доступі учасників торгів. Також представник позивача вказав на неможливість реалізації приписів ст. 23 Закону №922, в порядку зазначеному відповідачем, адже тендерна документація може містити не тільки текстові файли (інформація в яких дійсно може бути закреслена), але й інші типи документів, в тому числі: фото, малюнки і т.п., які за своїми властивостями не можуть бути закреслені.

В контексті наданих представниками сторін пояснень, суд враховує, що метою Закону № 922-VIII є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Принципи здійснення закупівель встановлені статтею 3 Закону № 922-VIII, згідно якої такими принципами є: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Частиною першою статті 24 Закону №922 передбачено право фізичної/юридичної особи не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку подання тендерної пропозиції звернутися через електронну систему закупівель до замовника за роз`ясненнями щодо тендерної документації та/або звернутися до замовника з вимогою щодо усунення порушення під час проведення тендеру. Усі звернення за роз`ясненнями та звернення щодо усунення порушення автоматично оприлюднюються в електронній системі закупівель без ідентифікації особи, яка звернулася до замовника. Замовник повинен протягом трьох робочих днів з дня їх оприлюднення надати роз`яснення на звернення та оприлюднити його в електронній системі закупівель відповідно до статті 10 цього Закону.

Отже, положеннями Закону №922 передбачено право фізичної/юридичної особи звернутись до замовника за роз`ясненням тендерної документації у випадку виникнення такої необхідності. При цьому таке право реалізовано шляхом звернення до замовника із запитом через електронну систему закупівель.

З огляду на викладене, з метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи в судовому засіданні судом було досліджено інформацію, розміщену на офіційному майданчику електронної системи публічних закупівель України, за номером закупівлі UА-2020-01-03-000635-а (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-01-03-000635-a) та встановлено, що замовником дійсно 20.01.2020 та 21.01.2020 вносились зміни до тендерної документації та було оприлюднена її нова редакція. В розділі «історія змін» містяться закреслені файли тендерної документації в редакції від 03.01.2020 та в редакції від 20.01.2020. Також в даному розділі розміщено перелік змін, що вносились до тендерної документації. Відповідні файли є у вільному доступі.

Також судом встановлено, що участь у торгах прийняло дві юридичних особи, а саме: ТОВ "ПОЛІТЕХНОСЕРВІС" та ТОВ МАЗтранссервіс. Переможцем у проведених 17.02.2020 торгах визначено ТОВ "ПОЛІТЕХНОСЕРВІС".

При цьому, жодних посилань на незрозумілість тендерної документації, а також звернень від учасників торгів з приводу роз`яснень стосовно внесених до документації змін електронна система закупівель за номером закупівлі UА-2020-01-03-000635-а не містить. Також, на веб-сайті відсутня інформація про надходження скарг, зауважень до будь якої з редакцій тендерної документації.

Наведене дає змогу дійти висновку, що оформлення тендерної документації у редакціях від 03.01.2020 та від 20.01.2020 (тобто неактуальних), шляхом їх відображення у вигляді закреслених документів, з урахуванням розміщення в окремому файлі порівняльних таблиць внесених до тендерної документації змін, а також наявність вільного доступу до відповідної документації, свідчить про дотримання позивачем основних принципів здійснення закупівель, зокрема щодо добросовісної конкуренції серед учасників, адже останні перебували в рівних умовах.

При цьому, суд враховує, що оскільки моніторинг процедури закупівлі проводився в період з 24.02.2020 по 04.03.2020, тобто вже після проведення аукціону та визначення переможця торгів, а оскаржуваний висновок прийнятий після укладення між позивачем та переможцем торгів договору поставки №52 від 28.02.2020, в позивача були відсутні технічні можливості щодо внесенні виправлень в старі редакції тендерної документації, шляхом закреслення змінених даних в текстовому документі.

У той же час, зважаючи на виявлені під час проведення моніторингу порушення замовником торгів положень ст. 23 Закону №922, відповідач зобов`язав позивача в межах законодавства вжити заходів щодо розірвання договору, укладеного за результатами проведених торгів.

З даного приводу слід зазначити, що у Рішенні від 25 січня 2012 р. № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Конституційний Суд України визначає принцип пропорційності, в першу чергу, як процесуальну справедливість: «Обмеження конституційних прав повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям».

Пропорційність-один із загальних принципів права Європейського співтовариства. Спочатку він був визнаний Судом ЄС, а згодом закріплений як загальний принцип в Угодах про утворення ЄС (зокрема, в ст. 5 Договору про заснування Європейського співтовариства). У розгорнутому формулюванні він звучить так: для досягнення певної мети органи влади не можуть накладати на громадян зобов`язання, які перевищують установлені межі необхідності, що випливають з публічного інтересу.

Принцип пропорційності є універсальним і незмінним гарантом захисту основних прав і свобод людини за допомогою збалансованого обмеження прав і свобод та забезпечення гармонії в суспільстві

Вимога мінімальності державно-правового впливу на суспільні відносини означає, що засоби повинні бути якнайменш обтяжливими для суб`єктів права. В умовах правової держави заборона надмірного державного втручання у свободу особи розглядається як аксіоматична вимога: держава має право обмежувати право людини тільки тоді, коли це дійсно необхідно, і тільки в такому обсязі, в якому її заходи будуть співмірними з поставленою метою. Іншими словами, у цій сфері проголошується і діє принцип пропорційності (розмірності, адекватності).

Отже, під час розгляду справи щодо оскарження висновку Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області від 04.03.2020 складеного за результатом моніторингу закупівлі UA-2020-01-03-000635-a, суд повинен керуватися принципом пропорційності та враховувати співмірність між виявленим порушенням замовником торгів та засобам його усунення, що визначений суб`єктом владних повноважень. Дотримання принципу співмірності є гарантом захисту суб`єктів права у сфері публічних відносин та застосування найменш обтяжливих засобів до них збоку держави.

Як вже зазначалось вище, під час проведення моніторингу закупівлі єдиним порушенням, яке на переконання відповідача, було допущено з боку позивача є не закреслення в старій редакції тендерної документації внесених до неї змін. При цьому, в електронній системи публічних закупівель України, стара редакція тендерної документації (яка є неактуальною) відображена у вигляді закресленого файлу. Тобто, всі учасники торгів при ознайомленні з тендерною документацією перебували в рівних умовах та мали технічну можливість звернутись до замовника торгів за роз`ясненнями. Жодної скарги в системі електронних торгів по даній закупівлі не міститься.

При цьому, усунення виявлених під час проведення моніторингу недоліків в оформленні тендерної документації у запропонований в оскаржуваному висновку спосіб (шляхом розірвання договору поставки) призведе до порушення прав та інтересів третьої особи та, в подальшому, матиме негативні наслідки для репутації позивача, тобто є непропорційним у співвідношенні із виявленими недоліками тендерної документації.

Таким чином, враховуючи усі вищевикладені обставини, суд приходить висновку, що оскаржуваний висновок Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій об ласті від 04.03.2020 про результати моніторингу закупівлі № UA-2020-01-03-000635-а Кузов тролейбуса із низьким рівнем полу (машинокомплект) є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

На переконання суду, позивачем надано належні та допустимі докази в обґрунтування заявлених ним позовних вимог, в той час як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності прийняття оскаржуваного висновку з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконано, а тому, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до платіжного доручення від 13.03.2020 за №1364 за подання позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн.

З огляду на те, що судом визнано протиправними та скасовано висновок Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій об ласті від 04.03.2020 про результати моніторингу закупівлі КП "Вінницька транспортна компанія" предмет закупівлі за ДК 021:2015:34630000-2 «Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху») № UA-2020-01-03-000635-а, який було оприлюднено 04.03.2020, стягнення судового збору на користь позивача підлягає за рахунок бюджетних асигнувань Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати висновок Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій об ласті від 04.03.2020 про результати моніторингу закупівлі № UA-2020-01-03-000635-а «Кузов тролейбуса із низьким рівнем полу (машинокомплект)».

Стягнути на користь Комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія" () за рахунок бюджетних асигнувань Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області () сплачений при звернені до суду судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячи сто дві гривні 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Комунальне підприємство "Вінницька транспортна компанія" (вул. Хмельницьке шосе, буд. 29, м. Вінниця, 21030, )

Товариство з обмеженою відповідальністю "Політехносервіс (вул. С.Москаленка, буд. 16-Г/19, м. Бровари, Київська область, 07403, )

Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, )

Повний текст рішення виготовлено та підписано: 25.06.2020

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна