Справа № 300/2318/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/2318/19 пров. № А/857/3802/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання - Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційні скарги Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області та Гайди Андрія Ігоровича на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 300/2318/19 за адміністративним позовом ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національне агентство з питань запобігання корупції до Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними,-

суддя в 1-й інстанції - Микитюк Р. В.,

час ухвалення рішення - 12.02.2020 року,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - 24.02.2020 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача - Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Національне агентство з питань запобігання корупції, в якому з урахуванням зменшених позовних вимог просила визнати протиправними дії заступника начальника ГТУЮ в Івано-Франківській області з питань виконавчої служби - начальник управління Державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Гайди А. І., вчинені ним щодо проведення оціночної співбесіди із ОСОБА_2 , складання і підписання «Результатів виконання ОСОБА_2 завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за 2019 рік».

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в особі заступника начальника Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області з питань виконавчої служби - начальника управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Гайди А. І., щодо проведення оціночної співбесіди з начальником Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Попик В. П., складання і підписання "Результатів виконання ОСОБА_2 завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за 2019 рік."

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, однак позивач у позовній заяві не навела жодного аргументу, які фактично її права були порушені та не надала жодного належного доказу на підтвердження такої обставини. Зазначає, що ОСОБА_2 , подаючи позов про визнання протиправними дії, жодним чином не аргументувала чому саме такий спосіб захисту своїх прав вона обрала, і що він суперечить закону, а також, що він забезпечує ефективний спосіб захисту. Звертає увагу, що Законом України «Про державну службу» чітко регламентовано спосіб захисту державного службовця у випадку негативних результатів оцінювання, разом з тим, самі по собі дії під час такого оцінювання не можуть носити для службовця будь-якого негативного результату та порушувати його права. Таким чином, вважає, що позивач обрала неналежний спосіб захисту своїх прав. Також зазначає, що Законом України «Про запобігання корупції» передбачено право громадян на звернення до спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції із заявами про встановлення фактів конфлікту інтересів та надалі притягнення винних осіб до відповідальності, однак позивач не покликається на будь-яке рішення спеціально уповноважених органів у сфері протидії корупції чи приписів НАЗК щодо реального чи потенційного конфлікту інтересів у діях посадових осіб ГТУЮ в Івано-Франківській області. Крім того, звертає увагу, що ОСОБА_2 не надано статусу викривача, що підтверджується відмовою у визнанні її потерпілою та відповідями НАЗК від 21 листопада 2019 року. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Крім того, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Гайда А. І. оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що під ефективним способом захисту права необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект, тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, однак позивач у позовній заяві чітко зазначає, що цим позовом не оскаржує виставлену їй негативну оцінку, а його дії під час проведення оцінювання, а тому вважає, що позовна заява не містить будь-якого обґрунтування порушеного права позивача. Зазначає, що обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є підставою для відмови у позові, оскільки право особи не порушено. Крім того, звертає увагу, що у Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців зазначено про право державного службовця на оскарження висновку оцінювання у разі отримання негативної оцінки, однак не передбачено окремого оскарження процесу оцінювання, його етапів чи інших дій без висновку, однак на час подання позову висновку ще не було, а тому апелянт вважає, що суд при розгляді справи вийшов за межі своїх повноважень. Також вважає, що суд не може встановлювати наявність або відсутність у його діях вини та складу правопорушення, оскільки наявність або відсутність конфлікту інтересів встановлює безпосередній керівник або уповноважені особи НАЗК. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що покликання відповідача на те, що суд не має повноважень щодо встановлення наявності чи відсутності конфлікту інтересів не відповідає вимогам законодавства України, так як і не відповідає нормам законодавства України твердження про те, що особа, яку не визнано потерпілою у кримінальному провадженні не є викривачем, оскільки ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачає, що викривач-фізична особа, яка повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, вчинених іншою особою, якщо така інформація стала їй відома у зв`язку з її трудовою діяльністю. Вважає, що для врегулювання конфлікту інтересів недостатньо видати наказ «Про врегулювання конфлікту інтересів», оскільки таким не визначено форм контролю, передбачених ч.2 ст.33 Закону України «Про запобігання корупції», а тому конфлікт інтересів між нею та посадовими особами відповідача не врегульовано. Звертає увагу, що відповідачем не врахованого того факту, що листом начальника ГТУЮ в Івано-Франківській області Кустика А. І. від 13 листопада 2019 року її повідомлено про відсутність конфлікту інтересів, однак це є підставою вважати, що Кустик А. І. на той момент не знав про конфлікт інтересів, який він врегулював наказом від 28 жовтня 2019 року, а тому цей наказ підроблено заднім числом. Крім того, зазначає, що згідно з «Загальним рейтингом оцінювання основних показників роботи за 12 місяців 2019 року» Коломийський МВ ДВС за показниками роботи зайняв 4 місце в Івано-Франківській області, однак з усіх працівників ДВС Івано-Франківської області відповідач поставив негативну оцінку тільки їй, і це при тому, що відповідно до «Відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження» Коломийський МВ ДВС перевиконано усі доведені завдання.

Також позивач подала відзив на апеляційну скаргу Гайди А. І. , в якому зазначає, що 24 жовтня 2019 року письмово повідомила начальника ГТУЮ в Івано-Франківській області Кустика А. І., що останній та посадові особи ГТУЮ в Івано-Франківській області Гайда А.І. та Француз І.Г. перебувають стосовно неї в умовах реального конфлікту інтересів у зв`язку із повідомленням нею про вчинення Гайдою А. І. корупційного злочину, однак 15 листопада 2019 року заступник начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальник управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Гайда А. І. провів з нею оціночну співбесіду, не вживши при цьому жодних заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів та склав і підписав «Результати виконання позивачем завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за 2019 рік» та виставив негативну оцінку. Вважає, що дії Гайди А. І. щодо проведення з нею оціночної співбесіди, складання та підписання результатів, якими їй виставлено негативну оцінку є протиправними, оскільки ці дії вчинено без вжиття заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів.

Таким чином, вважає, що доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

При цьому, Національне агентство з питань запобігання корупції теж скористалося своїм правом на подання відзиву, в якому зазначає, що у діях Гайди А. І. під час виконання повноважень заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області стосовно ОСОБА_2 може вбачатись наявність приватного інтересу, зумовленого неприязними стосунками з ОСОБА_2 , які впливатимуть на об`єктивність та неупередженість при прийнятті рішень, вчинення дій стосовно ОСОБА_2 , зокрема, щодо оцінювання її службової діяльності, а тому Національним агентством розпочато збір доказів щодо наявності адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-7 КУпАП, який триває по теперішній час. Просить суд розглядати апеляційні скарги з урахування вищенаведених мотивів.

Представник апелянта Гайди А. І. - Гуменюк Б. С. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити.

Решта учасників справи у судове засідання повторно не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи без їхньої участі за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника апелянта Гайди А. І., перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та відзиви на апеляційні скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення - скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 тривалий час перебуває на публічній службі на різних посадах в органах державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Івано-Франківської області.

07 жовтня 2019 року начальником Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області видано наказ "Про проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області які займають посади державної служби категорії "Б" і "В" за №1847/03 у відповідності до Графіку (а.с. 198-203).

24 жовтня 2019 року ОСОБА_2 письмово повідомила начальника Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кустика А. І., що Кустик А. І. та посадові особи ГТУЮ в Івано-Франківській області Гайда А. І. та Француз І. Г. перебувають стосовно позивача в умовах реального конфлікту інтересів у зв`язку із повідомленням нею про вчинення Гайдою А. І. корупційного злочину, однак 15 листопада 2019 року заступник начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальник управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Гайда А. І. провів з нею оціночну співбесіду, не вживши при цьому жодних заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів.

Відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області №1907/03 "Про розподіл функціональних повноважень між начальником та заступниками начальника Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області" заступник начальника Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області з питань державної виконавчої служби - начальник управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області: здійснює безпосереднє керівництво Управлінням державної виконавчої служби організовує його роботу, несе персональну відповідальність за виконання покладених на Управління завдань визначених Положенням про Управління та іншими нормативними актами, які регулюють діяльність Управління; організовує та координує діяльність територіальних органів державної виконавчої служби відповідно до Положення про Управління державної виконавчої служби.

На підставі ст.44 Закону України "Про державну службу", Типового порядку проведення результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою КМУ від 23 серпня 2017 року №640 та згідно зі службовими повноваженнями оцінювання службової діяльності за січень-жовтень 2019 начальника Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Попик В. П. проводилося заступником начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальником управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Гайдою А. І.

15 листопада 2019 року заступник начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальник управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Гайда А. І. у присутності посадових осіб управління Кустика А. І. та Француза І. Г. , склав і підписав «Результати виконання позивачем завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за 2019 рік» та виставив позивачу негативну оцінку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії заступника начальника Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області з питань виконавчої служби - начальника управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Гайди А. І. щодо проведення оціночної співбесіди з начальником Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Попик В.П., складання і підписання "Результатів виконання ОСОБА_2 завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за 2019 рік", якими позивачу виставлено негативну оцінку, є протиправними, оскільки Гайді А. І. було відомо, що на підставі заяви позивача зареєстровано відповідне кримінальне провадження, а тому його дії вчинені в порушення вимог статей 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції» без вжиття заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів. З метою належного та ефективного захисту порушених прав ОСОБА_2 суд вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправними дії Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в особі заступника начальника Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області з питань виконавчої служби - начальник управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Гайди А.І. щодо проведення оціночної співбесіди з начальником Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Попик В.П., складання і підписання "Результатів виконання ОСОБА_2 завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за 2019 рік."

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.44 Закону України "Про державну службу" результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Ч.2 ст.44 цього Закону передбачає, що оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про державну службу» оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", здійснюється суб`єктом призначення.

Згідно з ч.4, 5 ст.44 цього Закону державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

Ч.6-8 ст.44 Закону України «Про державну службу» передбачають, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

Державний службовець має право висловити зауваження щодо оцінювання результатів його службової діяльності, які долучаються до його особової справи.

Відповідно до ч.11 ст.44 Закону України «Про державну службу» порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №640 від 23 серпня 2017 року затверджено Типовий порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців.

Цей Типовий порядок визначає процедуру проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців. Дія цього Типового порядку поширюється на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "А", "Б" і "В".

Згідно з п.2, 3 цього Типового порядку метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри, визначення потреби у професійному навчанні. Оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця.

П.33 Типового порядку передбачає, що завдання і ключові показники державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", визначаються за формою згідно з додатком 7 з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції.

Відповідно до п.47-49 Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців у разі отримання державним службовцем негативної оцінки відповідний висновок може бути оскаржений таким державним службовцем.

Оскарження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорій "Б" або "В", здійснюється відповідно до статті 11 Закону України "Про державну службу".

У скарзі державним службовцем зазначаються зауваження до балів за виконання того чи іншого завдання та наводяться факти, які спростовують критерії, що відповідають згаданому балу.

Висновок скасовується суб`єктом призначення або судом у частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця.

Зазначений висновок не підлягає скасуванню, якщо допущені процедурні порушення, які не впливають на результати оцінювання.

З матеріалів справи вбачається, що 07 жовтня 2019 року начальником Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області видано наказ "Про проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, які займають посади державної служби категорії "Б" і "В" за №1847/03 у відповідності до Графіку (а.с. 198-203).

Крім того, матеріалами справи стверджується, що 28 жовтня 2019 року до Національного агентства з питань запобігання корупції надійшло повідомлення позивача від 24 жовтня 2019 року №12.16-09/43287, в якому міститься інформація про можливе порушення посадовими особами Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області вимог Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів (а.с. 78-80).

Зі змісту повідомлення ОСОБА_2 від 24 жовтня 2019 року №12.16-09/43287 вбачається, що вона зверталася до прокуратури Івано-Франківської області із заявою про вчинення посадовою особою Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в особі заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, у зв`язку з чим прокуратурою Івано-Франківської області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження (а.с. 81-84).

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі ст.44 Закону України "Про державну службу» та Типового порядку проведення результатів службової діяльності державних службовців оцінювання службової діяльності за січень-жовтень 2019 року начальника Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Попик В. П. проводилося заступником начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальником управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Гайдою А. І. ( у присутності Кустика А. І. та Француза І. Г. ).

Зі змісту наказу Головного територіального управління юстиції в Івано- -Франківській області від 16 жовтня 2019 року №1907/03 «Про розподіл функціональних повноважень між начальником та заступниками начальника Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області» заступник начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальник управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області: здійснює безпосереднє керівництво Управлінням державної виконавчої служби організовує його роботу, несе персональну відповідальність за виконання покладених на Управління завдань визначених Положенням про Управління та іншими нормативними актами, які регулюють діяльність Управління; організовує та координує діяльність територіальних органів державної виконавчої служби відповідно до Положення про Управління державної з виконавчої служби, тобто проведення оцінювання начальника Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області входить у функціональні обов`язки заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальник управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області.

29 жовтня 2019 року Гайда А. І. звернувся до Національного агентства з питань запобігання корупції про надання роз`яснення щодо наявності чи відсутності у нього конфлікту інтересів при прийнятті рішень щодо начальника Коломийського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Попик В. П., а також чи має ОСОБА_2 статус викривача згідно зі ст.53 Закону України «Про запобігання корупції». При цьому у своєму зверненні повідомив, що приватний інтерес, який є складовою конфлікту інтересів з його сторони відсутній.

Крім того, з метою врегулювання конфлікту інтересів та у відповідності до вимог ст.33 Закону України «Про запобігання корупції» та Закону України «Про державну службу» начальником Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області видано наказ від 28 жовтня 2019 року №2027/03 «Про врегулювання конфлікту інтересів», яким зобов`язано посадових осіб управління державної виконавчої служби ГТУЮ проводити перевірки, оцінювання результатів службової діяльності та підготовку подань про притягнення до дисциплінарної відповідальності в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів щодо начальника Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 здійснювати під зовнішнім контролем і начальника ГТУЮ в Івано-Франківській області Кустика А. І. шляхом погодження подань про притягнення до дисциплінарної відповідальності, проведення перевірок та затвердження результатів оцінювання службової діяльності.

За наслідками проведеного оцінювання, 15 листопада 2019 року заступник начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальник управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Гайда А. І., у присутності посадових осіб управління Кустика А. І. та Француза І. Г. склав і підписав «Результати виконання позивачем завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за 2019 рік» та виставив позивачу негативну оцінку.

Крім того, 18 грудня 2019 року винесено наказ «Про затвердження Висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В», у 2019 році», згідно з яким начальнику Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Попик В. П. виставлено негативну оцінку.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції" реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовим чи представницькими повноваженнями, що впливає на суб`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Тобто це означає, що кожен службовець при виконанні своїх повноважень повинен брати до уваги увесь спектр своїх не лише правових, а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу.

Ст.28 Закону України "Про запобігання корупції" передбачає, що у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона має право звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону. Якщо особа отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона звільняється від відповідальності, якщо у діях, щодо яких вона зверталася за роз`ясненням пізніше було виявлено конфлікт інтересів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.11 Закону України "Про запобігання корупції" до повноважень Національного агенства з питань запобігання корупції належить здійснення моніторингу та контролю за виконанням актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб.

Колегія суддів зазначає, що верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Ст.13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Способи захисту права, як передбачені законом дії, безпосередньо спрямовані на захист права. Такі дії є завершальними актами захисту у вигляді матеріально-правових дій або юрисдикційних дій щодо усунення перешкод на шляху здійснення суб`єктами своїх прав або припинення правопорушень, відновлення становища, яке існувало до порушення. Саме застосування конкретного способу захисту порушеного чи запереченого права і є результатом діяльності щодо захисту прав.

За змістом ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.2 ст.5 цього Кодексу захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (пункт 145) Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави- учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

З урахуванням наведеного вище, ефективний засіб правового захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату, а ухвалення рішень, які безпосередньо не призводять до змін в обсязі прав, та до забезпечення їх примусової реалізації не відповідає змісту цього поняття та зазначеній нормі міжнародного права. Відсутність "бажаного результату" виключає можливість визначення ефективності правового захисту, оскільки "бажаний результат" встановлює межі (кінцеву мету) правового захисту, який полягає у використанні передбачених законом можливостей для поновлення порушеного, визнання невизнаного, чи присудження оспорюваного права саме в цих межах.

Крім того, у рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду; спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Кодекс адміністративного судочинства України спрямовує правосуддя в адміністративних справах саме на забезпечення реалізації права особи на ефективний судовий захист, створюючи судам всі необхідні механізми для гарантування цього.

Відтак з метою виконання завдання адміністративного судочинства, передбаченого частиною першою статті 2 КАС України, щодо ефективного поновлення прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, саме на суд покладено обов`язок ухвалення рішення, яке відновить права позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень.

Колегія суддів звертає увагу, що позовні вимоги ОСОБА_2 полягають у тому, що позивач просить визнати протиправними дії заступника начальника ГТУЮ в Івано-Франківській області з питань виконавчої служби - начальник управління Державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Гайди А. І., вчинені ним щодо проведення оціночної співбесіди із ОСОБА_2 , складання і підписання «Результатів виконання ОСОБА_2 завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за 2019 рік».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не оскаржує негативну оцінку при здійсненні оцінювання та не оскаржує висновку, прийнятого за результатами оцінювання, які б слугували ефективним способом поновлення прав позивача.

Таким чином, враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що визнання дій відповідача протиправними у вказаний спосіб не є гарантією дотримання і захисту прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, оскільки усунення перешкод на шляху здійснення суб`єктами своїх прав або припинення правопорушень, відновлення становища, яке існувало до порушення, і є результатом діяльності щодо захисту прав.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що визначений спосіб захисту права у цій справі не відповідає вимогам законодавства, не відновить права (якщо вони порушені) позивача у сфері публічно-правових відносин, як і не виключить необхідність повторного звернення до суду.

Разом з тим, суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційних скарг є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області та Гайди Андрія Ігоровича задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 300/2318/19 скасувати, та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, визначених ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий- суддя О. І. Мікула
Судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 30 червня 2020 року.