Справа № 640/12222/20
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 червня 2020 року м. Київ № 640/12222/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аблова Є.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК «ВОЗДВИЖЕНКА» в адміністративній справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «НД-УКРАЇНА»
до третя особаНаціонального агентства України з питань виявлення та управління активами, одержаними від корупційних злочинів Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖК «ВОЗДВИЖЕНКА»
провизнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування рішення
У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НД-УКРАЇНА» (далі по тексту - позивач, ТОВ «НД-УКРАЇНА») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національного агентства України з питань виявлення та управління активами, одержаними від корупційних злочинів (далі по тексту - відповідач), в якому просить:

1) визнати протиправними дії Національного агентства України з питань виявлення та управління активами, одержаними від корупційних злочинів щодо обрання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК «ВОЗДВИЖЕНКА» управителем арештованих активів, а саме 126 об`єктів нерухомості на території України та корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБІЗНЕС ЛТД»;

2) визнати протиправним та скасувати рішення Тендерного комітету Національного агентства України з питань виявлення та управління активами, одержаними від корупційних злочинів про обрання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК ВОЗДВИЖЕНКА» управителем арештованих активів, а саме 126 об`єктів нерухомості на території України та корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБІЗНЕС ЛТД».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання.

05 червня 2020 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва від ТОВ «ЖК «ВОЗДВИЖЕНКА» надійшло клопотання про повернення позову, яке обґрунтовано тим, що метою подання позовної заяви є перешкоджання виконанню ухвал у кримінальному провадженні про арешт об`єктів, які є речовими доказами у кримінальному провадженні та передачу їх в управління, унеможливити реалізацію державним органом власних повноважень, а також втрутитись та завдати шкоди законній господарській діяльності ТОВ «ЖК «ВОЗДВИЖЕНКА». Таким чином, на думку третьої особи, позивачем заявлено завідомо безпідставний позов, за відсутності предмета спору та у спорі, що має очевидно штучний характер, що у відповідності до положень статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для його повернення.

Вирішуючи питання про наявність підстав для повернення адміністративного позову позивачу, судом встановлено наступне.

У відповідності до статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Слід зазначити, що процесуальний кодекс не містять критеріїв визначення безпідставного або штучного позову, тому однозначно встановити, що позов є таким, без дослідження в сукупності всіх обставин справи, є неможливим.

Частиною першою статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до пунктів 1, 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року №9-зп у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та інших громадян щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Додатково, в контексті статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» доцільно також зазначити, що Європейський суд з прав людини ще 07 липня 1989 року у своєму рішенні у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» зробив висновок про те, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях у справах проти України також неодноразово зазначав, що однією з ролей національних судів є організація судових проваджень таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (пункт 28 рішення у справі Шульга проти України від 02 грудня 2010 року, заява №16652/04) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (пункт 24 рішення у справі Мусієнко проти України від 20 січня 2011 року, заява №26976/06).

Таким чином, підставою для звернення до суду з позовом є порушення прав або охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулася з таким позовом.

При цьому, суд зазначає, що реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання або оспорювання своїх прав або охоронюваних законом інтересів, а також обирає спосіб захисту такого права.

Водночас суд перевіряє доводи позивача та залежно від встановленого вирішує питання про наявність або відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права або інтересу, а також з`ясовує, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права передбаченим законодавством способам, а також чи забезпечує спосіб захисту поновлення порушеного права позивача.

У той же час, подача завідомо безпідставного позову за відсутності предмета спору або у спорі, що має вочевидь штучний характер, не спрямована на реальний захист прав, адже особа зловживає своїм правом на судовий захист, не маючи на меті захисту будь-якого охоронюваного законом інтересу.

Подання завідомо безпідставного позову означає, що позивач заздалегідь усвідомлював безпідставність свого позову та всупереч інтересам правосуддя, а також засадам судочинства, звернувся з таким позовом. Про це можуть свідчити дії позивача, які за своєю суттю та наслідками суперечать один одному. Штучність позову, серед іншого, може бути у разі подачі позову з метою перешкоджання іншому провадженню в іншій справі. Однак такий висновок не повинен ґрунтуватися лише на припущеннях. В іншому випадку висновок про те, що подання такого позову є зловживанням процесуальними правами, не буде переконливим, а отже, залишення позовної заяви без розгляду може розцінюватися як порушення права позивача на судовий захист.

Окрім того, на думку суду, питання штучності позову не може вирішуватися на стадії подачі позову без встановлення обставин справи.

Представник ТОВ «ЖК «ВОЗДВИЖЕНКА» у своєму клопотанні зазначаючи, що позивачем подано завідомо безпідставний позов, позов за відсутності предмета спору та у спорі, що має очевидно штучний характер, обґрунтовує свої доводи наступним:

- існуванням кримінальних проваджень внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16 жовтня 2013 року №0001043, від 25 квітня 2018 року №0000393, від 23 січня 2020 року №0000201;

- поданням позивачами у 2018 році п`яти аналогічних позовів, які були відкликані позивачами на наступний день, зокрема у справі: №826/12997/18, №826/13073/18, №826/13190/18, №826/13387/18, №826/13493/18;

- поданням позивачами у 2018 році до Господарського суду міста Києва аналогічних позовних заяв та заяв про забезпечення позову, зокрема у справі: №910/11483/18, №910/11517/18, №910/12515/18;

- поданням позивачем позовних заяв до Господарського суду Харківської області, Господарського суду Черкаської області, Господарського суду Полтавської області, Господарського суду Сумської області, Господарського суду Житомирської області, Господарського суду Одеської області, Господарського суду Дніпропетровської області, Господарського суду Запорізької області, Господарського суду міста Києва.

Разом з тим, з аналізу наведених представником третьої особи доводів вбачається, що позивач не є фігурантом кримінальних проваджень, у зазначених адміністративних та господарських справах позивач не виступав у якості позивача або відповідача, підстави та вимоги спорів не є ідентичними підставам та вимогам даного позову.

Жодних інших переконливих доказів, на підтвердження своєї позиції представником ТОВ «ЖК «ВОЗДВИЖЕНКА» не зазначено та судом не встановлено, відтак, підстав для повернення або залишення позову без розгляду на підставі статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України судом не встановлено.

Керуючись статтями 45, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК «ВОЗДВИЖЕНКА» про повернення адміністративного позову у справі №640/12222/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Аблов