Справа № 300/1040/20
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" червня 2020 р. справа № 300/1040/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скільського І.І., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі-відповідач), відповідно до змісту якого просить: визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови в зарахуванні до стажу державної служби ОСОБА_1 , період проходження ним строкової військової служби з 16.05.1976 по 05.05.1978; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 , період проходження ним строкової військової служби з 16.05.1976 по 05.05.1978; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перевести ОСОБА_1 , на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 60 % заробітної плати, починаючи з 01.04.2020.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу в переведенні з пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з підстав відсутності необхідного стажу роботи на посадах державної служби, не врахувавши при цьому до стажу державної служби період строкової військової служби з 16.05.1976 по 05.05.1978.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 23-24).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 15.06.2020. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с. 30-34). Просив суд в задоволенні позову відмовити, зазначив що згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 , стаж на посадах державної служби станом на 01.05.2016 становить 9 років 1 місяць 27 днів, а саме: з 16.02.1994 по 09.08.1994 та з 27.08.2007 по 01.05.2016. Оскільки військова служба не відноситься до роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (№3723-ХІІ від 16.12.1993), відповідно відсутні підстави для зарахування проходження строкової військової служби з 16.05.1976 по 05.05.1978 до стажу держслужби.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
ОСОБА_1 з травня 2018 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію по віку згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно записів у трудовій книжці БТ-І №2688883 та військового квитка ВЧ №171011 ОСОБА_1 встановлено, що він у період з 16.05.1976 по 05.05.1978 проходив строкову служби в лавах Радянської Армії (а.с. 8-9).
У березні 2020 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».
Листом ГУПФУ в Івано-Франківській області від 02.04.2020 № 104/05 позивачу повідомлено, про відмову в переведені позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», вказавши, що стаж позивача на посадах державної служби станом на 01.05.2016 становить 9 років 1 місяць 27 днів, а саме: з 16.02.1994 по 09.08.1994 та з 27.08.2007 по 01.05.2016. Оскільки військова служба не відноситься до роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (№3723-ХІІ від 16.12.1993), відповідно відсутні підстави для зарахування проходження строкової військової служби до стажу держслужби а тому немає підстав для проведення перерахунку з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.7).
Вважаючи, що відповідачем протиправно при розрахунку загального стажу державної служби не враховано період проходження військової служби з 16.05.1976 по 05.05.1978, позивач звернувся із позовом до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
1 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», згідно з частиною другою Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до частини 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:
а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;
б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону №889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723-ХІІ.
Так, відповідно до п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст.37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ, після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст.37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №899 «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Як вбачається з трудової книжки, ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 він займав посаду начальника відділу житлового господарства та комунальної теплоенергетики Івано-Франківської ОДА. При цьому, з копії трудової книжки вбачається, що позивач займав посади державного службовця з 16.02.1994 по 09.08.1994 та з 27.08.2007 по 01.05.2016, що не заперечується відповідачем (а.с. 7).
Разом з тим, пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 року визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.
Щодо відмови відповідача в зарахуванні позивачу до стажу державної служби період проходження ним строкової служби в лавах Радянської Армії з 16.05.1976 по 05.05.1978, суд зазначає наступне.
Відповідно до абз.5 п.3 Порядку №283 до стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.
Крім того, згідно з абзацом 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Аналогічні положення закріплені в ч. 1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII, відповідно до якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
З аналізу вказаних законодавчих норм слідує, що період проходження військової служби зараховується до стажу державної служби.
Відтак, на підставі відомостей, встановлених судом з копії військового квитка та трудової книжки ОСОБА_1 , до стажу державної служби позивача підлягає зарахуванню період проходження ним строкової служби в лавах Радянської Армії з 16.05.1976 по 05.05.1978.
Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, які викладені у постановах від 14.11.2018 у справі №686/8090/17, від 27.12.2019 у справі №500/2565/18 та від 01.04.2020 у справі №607/9429/17.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 займав посаду державного службовця та мав більше 10 років стажу держслужби (військова служба з 16.05.1976 по 05.05.1978 2 роки, з 16.02.1994 по 09.08.1994 та з 27.08.2007 по 01.05.2016 стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців 9 років 1місяць 27 днів).
З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи наявність у позивача необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців та досягнення позивачем пенсійного віку (дата народження позивача 15.03.1958), суд приходить до висновку, що позивач набув право на призначення йому пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ на підставі п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.
За наведених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню.
Частиною 1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд або безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 3 розділу IV «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений, зокрема статтею 295 цього Кодексу, а також строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.