Справа № 481/766/20
Суддя: Вжещ С. І.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 481/766/20 Провадж.№ 2-а/481/16/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Вжещ С.І.

за участю секретаря судових засідань Юхименко Т.М.,

позивача ОСОБА_1

його представника Малиновського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новобузького відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

11.06.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Новобузького районного суду, як адміністративного суду, з адміністративним позовом до відповідача Новобузького ВП ГУНП, згідно з яким просив скасувати постанову, винесену працівником відповідача 27.05.2020 року, про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 27.05.2020 року відносно нього було винесено постанову серії БАА №431798 згідно якої позивач ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме 27.05.2020 року о 00:50 год. в м. Новий Буг по вул. Гагаріна, неподалік магазину «Господарочка», керував автомобілем ВАЗ 2108 н.з. НОМЕР_1 , який позбавлений прав керування транспортними засобами згідно постанови Устинівського районного суду Кіровоградської області від 13.09.2019 року внаслідок чого вчинив правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, за що на нього було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Однак позивач ОСОБА_1 із даною постановою не погоджується, вказуючи на те, що 26 травня 2020 року, близько 23.15 год., на автомобілі ВАЗ 2108 н.з. НОМЕР_1 , який залежить його знайомому ОСОБА_2 , за кермом був не він, а сам володілець даного автомобіля - ОСОБА_3 автомобілі, окрім водія, була ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та він ( ОСОБА_1 ). Проїжджаючи по вул. Гагаріна, навпроти магазину «Господарочка», в автомобілі пошкодилося переднє ліве колесо. Після чого, ОСОБА_3 зробив вимушену зупинку, з метою заміни колеса. Під час ремонтної роботи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 почали сваритися. ОСОБА_3 нервував, і пішов через парк в бік центру м. Новий Буг, залишивши колесо не заміненим. ОСОБА_4 пішла за ним. А ОСОБА_1 та ОСОБА_5 залишилися біля автомобіля, замінили колесо і стали чекати на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Зокрема він ( ОСОБА_1 ) чекаючи сів на водійське сидіння, а ОСОБА_5 на пасажирському сидіння. Близько через півгодини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повернулися і продовжували сваритися. ОСОБА_4 говорила щоб знайшли тверезого водія, тому що ОСОБА_3 випив пива, а в центрі стоїть поліцейський автомобіль. Тоді, ОСОБА_5 зателефонувала до свого знайомого ОСОБА_8 , який працює в Новобузькому ВП, та який з її слів перебував на добовому чергуванні, і запитала, чи довго вони (поліцейські) будуть знаходитися в центрі м. Новий Буг, на що той відповів що ні. Після цього ОСОБА_4 забрала ключі від автомобіля, які знаходилися в замку запалення і пішла додому до ОСОБА_5 сказавши, що ніхто нікуди в нетверезому стані їхати не буде, а ОСОБА_3 сів на заднє сидіння. Ближче першої години ночі, з території парку до них вийшов поліцейський, відчинив водійські двері і почав витягувати ОСОБА_1 на вулицю. На його запитання «що трапилося?», працівник поліції відповів, що він його ледь не задавив. Близько через 3-4 хвилини під`їхав патрульний автомобіль, з якого вийшли ще двоє працівників поліції, серед яких був і ОСОБА_9 , які склали відносно нього оскаржувану постанову. Наголосив, що автомобілем він не керував, а лише сидів на водійському сидінні і слухав музику.

У зв`язку з чим, вважаючи вищевказану постанову інспектора про накладення на нього адміністративного стягнення безпідставною, просив суд її скасувати, а провадження по справах закрити за відсутності в його діях складу правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 та його представнитк Малиновський О.В. в судовому засіданні, посилаючись на обставини викладені ним у позовні заяві, заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від нього не надходило, відзив на позов до суду також не надав.

Відповідно до ст. 205 КАС України у випадку неявки в судове засідання учасника справи (його представника) належним чином повідомленого про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови серії БАА №431798 від 27.05.2020 року, складеної інспектором СРПП № 3 Новобузького ВП ГУНП сержантом поліції Снігур С.П., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП за порушення Правил дорожнього руху України, а саме 27.05.2020 року о 00:50 год. в м. Новий Буг по вул. Гагаріна, неподалік магазину «Господарочка» керував автомобілем ВАЗ 2108 н.з. НОМЕР_1 , який позбавлений прав керування транспортними засобами згідно постанови Устинівського районного суду Кіровоградської області від 13.09.2019 року, внаслідок чого вчинив правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, за що на нього було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п 2.1. «А» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою прав керування транспортними засобами передбачена ч.4 ст.126 КУпАП.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем заперечується вчинення адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до адміністративної відповідальності.

В обгрунтування заперечень, за клопотанням позивача, були допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , які підтвердили обставини , на які послався у позовній заяві позивач, тобто те, що ОСОБА_1 транспортним засобом 27.05.2020 року в м. Новий Буг не керував.

Відповідачем, в свою чергу, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище правопорушення не надано будь-яких доказів, по наявність таких доказів в оскаржуваній постанові також не вказано.

На пропозицію суду, яку було викладено в ухвалі про відкриття провадження від 15.06.2020 року, про надання відповідачем заперечень проти позову та доказів, які у нього є, останнім не надані, вимогу суду, яка міститься у цій же ухвалі суду, про надання матеріалів фото та відео фіксації правопорушення, відповідачем також не виконано, тоді як наявні матеріали справи ставлять під сумнів відповідність постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 фактичним обставинам .

Статтею 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірності прийнятої ним постанови, суд вважає, що вона підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.139 КАС України суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають розподілу, у справі не виявлено.

Керуючись статтями 9,77,194,241-246,250,255,286 КАС України суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Новобузького відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА №431798 від 27.05.2020 року, складену інспектором СРПП №3 Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області сержантом поліції Снігур Валерієм Станіславовичем, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, а провадження в адміністративній справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду, а особами, які не були присутні під час розгляду справи, у той же строк, з часу отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вжещ С.І.