Справа № 400/4068/19
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 р. № 400/4068/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради, Медико-соціальної експертної комісії № 3 та Обласної медико-соціальної експертної комісії Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради про визнання дій протиправними; стягнення матеріальної шкоди в сумі 5 054,96 грн. та моральної шкоди в сумі 21 736,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради (надалі - відповідач) з позовними вимогами про:

- визнання протиправними дій Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради в особі міжрайонної МСЕК № 3 та обласної МСЕК, щодо ухилення від прийняття рішення про встановлення інвалідності III групи ОСОБА_1 ;

- стягнення з Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5054, 96 грн. ( п`ять тисяч п`ятдесят чотири гривні 96 копійок);

- стягнення з Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в сумі 21736,00 грн. ( двадцять одна тисяча сімсот тридцять шість гривень 00 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.07.2014 року ОСОБА_1 була встановлена Ш група інвалідності за загальним захворюванням дегенеративно-дистрофічні ураження поперекового відділу хребта, форамінальна грижа. При переоглядах проведених у 2015 та у 2017 роках позивачу було пролонговано III групу інвалідності від загального захворювання, враховуючи необхідність активного відновного лікування та реабілітації. 24.06.2019 р. у зв`язку з закінченням строку інвалідності, лікарсько-консультаційною комісією міської лікарні № 4 м. Миколаєва, позивач була направлена на освідування на міжрайонну МСЕК № 3 обласного центру медико-соціальної екпертизи за місцем проживання. 27.06.2019 року МСЕК № 3 ОЦМСЕ передала документи позивача до обласної МСЕК ОЦМСЕ. Однак, обласна МСЕК рішення не винесла, групу інвалідності не встановила. Крім того, обласна МСЕК направила ОСОБА_1 на консультацію до Українського державного НДІ медико-соціальних проблем інвалідності в м. Дніпро. Свої дії обласна МСЕК ОЦМСЕ мотивувала складністю випадку. 04.07.2019 року Українським державним НДІ медико-соціальних проблем інвалідності, після ознайомлення фахівців з наявними документами було зроблено висновок, що останні містять достатній об`єм досліджень та інформації для винесення обгрунтованого експертного рішення. Таким чином, було підтверджено, що даний випадок є не складним, а відтак ухилення відповідача від винесення обгрунтованого експертного рішення є протиправним. Незважаючи на висновок Українського державного НДІ медико-соціальних проблем інвалідності, обласна МСЕК ОЦМСЕ повторно направила позивача на консультацію до Центральної МСЕК МОЗ України. 28.10.2019 року позивач пройшла огляд в Центральній МСЕК МОЗ України, де їй було підтверджено третю групу інвалідності з 01.08.2019 року та встановлено інвалідність на строк до 01.08.2021 року. Таким чином, в діях відповідача вбачаються протиправні дії, які полягають у навмисному ухиленні від прийняття обгрунтованого рішення про продовження чи не продовження позивачу третьої групи інвалідності, при наявності для цього достатніх документів і досліджень. Крім того, вказала, що направляючи її без жодної необхідності на консультації до медичних установ в місті Дніпро та Києві, відповідач завдав ОСОБА_1 фізичних і моральних страждань. Також позивач понесла матеріальні витрати на поїздки до спеціалізованих установ з питань встановлення інвалідності внаслідок неправомірних дій відповідача, які склали 5054,96 грн.

Ухвалою суду від 22.11.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

03.12.2019 року на виконаня ухвали суду від 22.11.2019 року позивачем до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду надано заяву з доказами доплати судового збору в сумі 2689, 00 грн.

Ухвалою від 09.12.2019 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/4068/19 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначив судове засідання на 02.01.2020 року.

В зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, судове засідання, призначене на 02.01.2020 року відкладено на 22.01.2020 року.

20.01.2020 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, послався на те, що в особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, шо звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико- соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та Науково- дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер. Зазанчив, що обласним центром МСЕК широко використовується можливість направлення хворих на Центральну МСЄК та до науково - дослідницьких інститутів. Тобто, обласним центром МСЄК не було порушено жодного законодавчого акту та комісія діяла в інтересах ОСОБА_1 ,як особи з інвалідністю. Також вказав, що ОСОБА_1 не зазнала матеріальної шкоди, оскільки при призначенні її інвалідом, Пенсійний фонд отримав виписку з акту про огляд та залік періоду від огляду на обласній МСЄК до огляду на Центральної МСЄК, усі пенсійні виплати вона отримала.

Судове засідання, призначене на 22.01.2020 року, відкладено на 05.02.2020 року.

В судовому засіданні, призначеному на 05.02.2020 року, суд ухвалив розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради про визнання дій протиправними; стягнення матеріальної шкоди в сумі 5 054,96 грн. та моральної шкоди в сумі 21 736,00 грн., проводити в порядку загального позовного провадження та призначив по справі підготовче засідання на 11 березня 2020 року.

05.02.2020 року суд протокольною ухвалою залучив у якості співвідповідача Міжрайонну медико-соціальну експертну комісію № 3 Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради.

21.02.2020 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, послався на те, що позивач в позовній заяві зазначила, що вона зазнала матеріальну шкоду, яка виразилася в заправці автомобіля для поїздок до міста Дніпро та місто Київ, паркування автомобіля, що підтверджується копіями чеків на загальну суму 5054,96 грн. Так, в доданому до позовної заяви фіскальному чеку ІД 41737731 ТОВ Верен АЗС №35 на суму 1090,11 грн., ПН 51 ТОВ Дженерал Логісти на суму 1136,01 грн., ІД 41590519 ТОВ Тарлем АЗС-9 на суму 1078,87 грн., ІД 00135390 ПАТ Укрнафта АЗС 14/005 на суму 500,08 грн., ІД 42363215 ТОВ Нафтотрейд альянс АЗС №16 на суму 1199,89 грн., та ФОП ОСОБА_2 на суму 50 грн. відсутнє посилання на фізичну (юридичну) особу, хто сплачував за товар (послугу). З вказаних документів, доданих позивачем, повністю не можна встановити, що це саме вона придбала зазначений товар для цілей зазначених в позовній заяві та нічим не підтверджується. Фіскальні чеки не містять інформації, хто сплачував бензин, який автомобіль він заправлявся тощо. Разом з тим, позивач обґрунтував заподіяну йому моральну шкоду виключно словами, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння моральної шкоди та відповідно його розміру компенсації в сумі, яка становить саме 21736,00 гривень, а тому позивачу необхідно відмовити в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.

05.03.2020 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначила тіж самі підстави обгрунтування своїх позовних вимог, що і в позовній заяві.

Підготовче судове засідання, призначене на 11.03.2020 року, відкладено на 01.04.2020 року.

Ухвалою від 01.04.2020 року Миколаївський окружний адміністративний суд продовжив шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі №400/4068/19 на тридцять днів та відклав підготовче засідання по даній адміністративній справі на 06.05.2020 року.

Підготовче судове засідання, призначене на 06.05.2020 року, відкладено на 27.05.2020 року у зв`язку з запровадженням карантинних заходів в Україні.

В судовому засіданні, призначеному на 27.05.2020 року, суд протокольною ухвалою залучив у якості співвідповідача Обласну медико-соціальну експертну комісію Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради.

Ухвалою від 27.05.2020 року суд закрив підготовче провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради, Медико-соціальної експертної комісії № 3 Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради та Обласної медико-соціальної експертної комісії Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради про визнання дій протиправними; стягнення матеріальної шкоди в сумі 5 054,96 грн. та моральної шкоди в сумі 21 736,00 грн. та призначив справу № 400/4068/19 до судового розгляду по суті на 24 червня 2020 року.

В судовому засіданні 24.06.2020 року ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради проти позову заперечив.

Представник Медико-соціальної експертної комісії № 3 Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради проти позову заперечив.

Представник Обласної медико-соціальної експертної комісії Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради проти позову заперечив.

В судовому засіданні, призначеному на 24.06.2020 року, позивач та представники відповідачів заявили про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд клопотання представників сторін задовольнив та на підставі частини 9 статті 205 КАС України, суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, ознайомившись з заявами учасників справи по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

08.07.2014 року ОСОБА_1 була встановлена ІІІ група інвалідності за загальним захворюванням дегенеративно-дистрофічні ураження поперекового відділу хребта, форамінальна грижа.

При переоглядах проведених у 2015 та у 2017 роках позивачу було пролонговано III групу інвалідності від загального захворювання, враховуючи необхідність активного відновного лікування та реабілітації.

24.06.2019 р. у зв`язку з закінченням строку інвалідності, лікарсько-консультаційною комісією міської лікарні № 4 м. Миколаєва, позивач була направлена на освідування на міжрайонну МСЕК № 3 обласного центру медико-соціальної екпертизи за місцем проживання.

27.06.2019 року МСЕК № 3 ОЦМСЕ дійшла висновку про необхідність передачі документів позивача до обласної МСЕК ОЦМСЕ для огляду та прийняття рішення.

27.06.2019 року Обласною МСЕК було проведено огляд ОСОБА_1 , за результатами якого було вирішено направити позивача для поглибленого обстеження до кліники Українського державного НДІ медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України в м. Дніпро, у зв`язку з тим, що Обласна МСЕК не знайшла підстав для продовження групи інвалідності.

З огляду на лист Українського державного НДІ медико-соціальних проблем інвалідності в м. Дніпро від 01.07.2019 року №302/01-16 про припинення прийому хворих у зв`язку з реорганізацією, ОСОБА_1 було перенаправлено для проведення медико-соціального обстеження до міста Києва до Центральної МСЕК МОЗ України на підставі направлення від 03.07.2019 року.

28.10.2019 року позивач пройшла огляд в Центральній МСЕК МОЗ України, де їй було підтверджено третю групу інвалідності з 01.08.2019 року та встановлено інвалідність на строк до 01.08.2021 року.

Не погоджуючись з діями відповідача, які полягають у навмисному ухиленні від прийняття обгрунтованого рішення про продовження чи не продовження позивачу третьої групи інвалідності, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Правовідносини щодо створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянин, умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, порядок, умови та критерії встановлення інвалідності регулюються, зокрема, Основами законодавства України про охорону здоров`я, Законами України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, Про реабілітацію інвалідів в Україні, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317 Питання медико-соціальної експертизи, Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 року №561, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 року за №1295/20033, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 року №577 Про затвердження форм первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.09.2012 року за № 1504/21816.

Відповідно до статті 69 Основ законодавства України про охорону здоров`я експертиза стійкого розладу функцій організму здійснюється медико-соціальними експертними комісіями, які встановлюють ступінь та причину інвалідності, складають (коригують) індивідуальну програму реабілітації інваліда, в якій визначають реабілітаційні заходи відповідно до Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні". Порядок організації та проведення медико-соціальної експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Закону України Про реабілітацію інвалідів в Україні передбачено, що медико-соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров`я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

У свою чергу статтею 3 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні встановлено, що інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських організацій інвалідів.

Відповідно до статті 3 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні та статті 7 Закону України Про реабілітацію інвалідів в Україні Кабінет Міністрів України постановою від 03.12.2009р. № 1317 затвердив Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Відповідно до п.1 Положення про медико-соціальну експертизу це Положення визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. (п.3 Положення)

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.(п.4 Положення)

Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи (п.5 Положення).

Приписами пункту 10 вказаного Положення про МСЕК № 1317 обумовлено, що залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються комісії загального та спеціалізованого профілів. До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог.

Міські, міжрайонні, районні комісії визначають, зокрема, ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків (п.11 Положення).

В силу вимог п. 12 Положення, до повноважень Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії віднесено, зокрема, здійснення організаційно-методичного керівництва та контролю за діяльністю відповідно районних, міжрайонних, міських комісій, перевірка правомірність прийнятих ними рішень і в разі визнання їх безпідставними зміни їх; повторний огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності і оскаржили рішення районних, міжрайонних, міських комісій, перевірку якості розроблення індивідуальних програм реабілітації, здійснення контролю за повнотою і якістю їх виконання; проведення у складних випадках огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій.

Комісії мають право, зокрема, направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, до лікувально-профілактичних закладів для проведення огляду з метою уточнення діагнозу і призначення відповідного лікування (п. 14 Положення).

Комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу (п.15 Положення).

Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (п.17 Положення).

Відповідальність за якість медичного обстеження, своєчасність та обґрунтованість направлення громадян на медико-соціальну експертизу покладається на керівника лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я (п.18 Положення).

Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою (п.19 Положення).

Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України (п.20 Положення).

У разі коли голова або окремі члени комісії не згодні з прийнятим рішенням, їх думка зазначається в акті огляду комісії, який подається у триденний строк Кримській республіканській, обласній або центральній міській комісії, що приймає відповідне рішення із урахуванням результатів додаткового медичного обстеження та консультативного висновку головного спеціаліста відповідного профілю. ( п. 21 Положення).

Згідно з пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розлад функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється І, II чи III група інвалідності.

Пунктом 27 вказаного Положення визначено, що підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Інваліди III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року № 561 (надалі Інструкція №561), при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Тобто, рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, яка обов`язково включає направлення на МСЕК, та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

Відповідно до п.2.5 Інструкції №561 повторний огляд інвалідів проводиться згідно з пунктом 22 Положення про МСЕК № 1317, а саме повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров`я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки. Повторний огляд осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такої особи з інвалідністю, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду.

Відподно до п. 24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності в особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер.

Судом встановлено, що 08.07.2014 року ОСОБА_1 була встановлена Ш група інвалідності за загальним захворюванням дегенеративно-дистрофічні ураження поперекового відділу хребта, форамінальна грижа.

При переоглядах проведених у 2015 та у 2017 роках позивачу було пролонговано III групу інвалідності від загального захворювання, враховуючи необхідність активного відновного лікування та реабілітації.

Тобто, третя група інвалідності встановлювалась позивачу строком на три роки.

24.06.2019 р. у зв`язку з закінченням строку інвалідності, лікарсько-консультаційною комісією міської лікарні № 4 м. Миколаєва, позивач була направлена на освідування на міжрайонну МСЕК № 3 обласного центру медико-соціальної екпертизи за місцем проживання.

Як вбачається з акту огляду міжрайонною МСЕК № 3 обласного центру медико-соціальної екпертизи медико-соціальної екпертизи, 25.06.2019 року до міжрайонної МСЕК № 3 надійшла медична документація ОСОБА_1 з направленням на МСЕК, 27.06.2019 року МСЕК № 3 ОЦМСЕ було проведено огляд ОСОБА_1 , за результатами якого було вирішено направити позивача до обласної МСЕК ОЦМСЕ, у зв`язку зі складністю експертного випадку.

27.06.2019 року Обласною МСЕК було проведено огляд ОСОБА_1 , за результатами якого було вирішено направити позивача для поглибленого обстеження до кліники Українського державного НДІ медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України в м. Дніпро, у зв`язку з тим, що Обласна МСЕК не знайшла підстав для продовження групи інвалідності.

З огляду на лист Українського державного НДІ медико-соціальних проблем інвалідності в м. Дніпро від 01.07.2019 року №302/01-16 про припинення прийому хворих у зв`язку з реорганізацією, ОСОБА_1 було перенаправлено для проведення медико-соціального обстеження до міста Києва до Центральної МСЕК МОЗ України на підставі направлення від 03.07.2019 року.

28.10.2019 року позивач пройшла огляд в Центральній МСЕК МОЗ України, де їй було підтверджено третю групу інвалідності з 01.08.2019 року та встановлено інвалідність на строк до 01.08.2021 року.

Суд зауважує, що надати оцінку складності чи навпаки нескладності випадку позивача не має можливості, оскільки вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи є дискреційними повноваженнями відповідних комісій та вимагає наявності медичної освіти та спеціальних знань.

Завданням суду, при розв`язанні зазначеного спору, є перевірка дотримання медико-соціальною експертною комісією встановленого законом порядку проведення експертизи та відповідність її дій та рішень положенням спеціальних нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини у даній справі.

Пунктом 27 вказаного Положення визначено, що підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Так, як зазначалось вище, згідно п. 12 Положення до повноважень Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії віднесено, зокрема, здійснення організаційно-методичного керівництва та контролю за діяльністю відповідно районних, міжрайонних, міських комісій, перевірка правомірність прийнятих ними рішень і в разі визнання їх безпідставними зміни їх; повторний огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності і оскаржили рішення районних, міжрайонних, міських комісій, перевірку якості розроблення індивідуальних програм реабілітації, проведення у складних випадках огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій.

Судом встановлено, що 25.06.2019 року до міжрайонної МСЕК № 3 надійшла медична документація ОСОБА_1 , 27.06.2019 року МСЕК № 3 ОЦМСЕ було проведено огляд ОСОБА_1 , за результатами якого було вирішено направити позивача до обласної МСЕК ОЦМСЕ, у зв`язку зі складністю експертного випадку, що підтверджується актом огляду міжрайонною МСЕК № 3 обласного центру медико-соціальної екпертизи медико-соціальної експертизи.

Згідно пояснень, наданих в процесі розгляду справи головою міжрайонної МСЕК № 3, складність експертного випадку полягала в тому, що за результатами вивчення медичної документації та об`єктивного обстеження позивача членами комісії, не знайшла підстав для встановлення групи інвалідності, об`єктивний статус пацієнткі та вираженість функціональних порушень не відповідала даним зазначеним у медичній документації.

Таким чином, суд вважає, що в діях міжрайонної МСЕК № 3 відсутні ознаки протиправності дій.

Стосовно тверджень позивача про протиправність дій обласної МСЕК щодо направлення позивача до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ), суд зазначає наступне.

Комісії мають право, зокрема, направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, до лікувально-профілактичних закладів для проведення огляду з метою уточнення діагнозу і призначення відповідного лікування (п. 14 Положення).

Відподно до п. 24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності в особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер.

З аналізу вищезазначених положень, суд доходить висновку, що обласні медико-соціальні експертні комісії мають право направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, до лікувально-профілактичних закладів для проведення огляду з метою уточнення діагнозу і призначення відповідного лікування, зокрема, до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) в особливо складних випадках.

27.06.2019 року Обласною МСЕК було проведено огляд ОСОБА_1 , за результатами якого було вирішено направити позивача для поглибленого обстеження до кліники Українського державного НДІ медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України в м. Дніпро, у зв`язку з тим, що Обласна МСЕК не знайшла підстав для продовження групи інвалідності з огляду на невідповідність даних зазначених у медичних документах, які були надані з лікувального закладу, та даними об`єктивного огляду.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що при направленні позивача для поглибленого обстеження для уточнення ступеню порушення функції до кліники Українського державного НДІ медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України в м. Дніпро відповідач діяв згідно приписів Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317 Питання медико-соціальної експертизи, а саме: в законний спосіб та в межах наданих їм повноважень.

Стосовно тверджень позивача про протиправність дій обласної МСЕК щодо направлення позивача до Центральної МСЕК МОЗ України, суд зазначає наступне.

Листом від 01.07.2019 року №302/01-16 Український державний НДІ медико-соціальних проблем інвалідності в м. Дніпро повідомив відповідача про припинення прийому хворих у зв`язку з реорганізацією.

З огляду на цей лист ОСОБА_1 було перенаправлено для проведення медико-соціального обстеження до міста Києва до Центральної МСЕК МОЗ України на підставі направлення від 03.07.2019 року.

Особливо складний випадок позивача аргументується тим, що мало місце невідповідність між об`єктивними дослідженнями пацієнта ОСОБА_1 , оглянутого лікарями Міжрайонної медико-соціальна експертної комісії №3 та Обласною МСЕК та даними її медичних документів.

Вказані дані повністю відображені в медико-експертній справі ОСОБА_1 наданій суду на ухвалу від 05.02.2020 року.

Суд не приймає до уваги твердження позивача, що її було направлено до Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ), де вона пройшла обстеження та отримала висновок, оскільки, як було встановлено в процесі розгляду справи, позивачу направлення для обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та путівки видано не було, з огляду на непогодження позивачем дати направлення.

Суд не приймає до уваги довідку Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ), в якій зазначено, що 04.07.2019 року Українським державним НДІ медико-соціальних проблем інвалідності, після ознайомлення фахівців з наявними документами було зроблено висновок, що останні містять достатній об`єм досліджень та інформації для винесення обгрунтованого експертного рішення, оскільки відподно до п. 24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності в особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер.

Позивачем до суду не було надано консультативний висновок №028/о, затверджений інструкцією щодо форми заповнення форми первинної облікової документації №028/о «Консультативний висновок спеціаліста».

Крім того, як було встановлено в процесі розгляду справи, ОЦМСЕ не направлялась на адресу Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) медико-соціальна справа ОСОБА_1 , що спростовує проведення повного обстеження Українським державним науково-дослідним інститутом медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) ОСОБА_1 .

Таким чином, з огляду на лист Українського державного НДІ медико-соціальних проблем інвалідності в м. Дніпро від 01.07.2019 року №302/01-16, яким було повідомлено ОЦМСЕ про припинення прийому хворих у зв`язку з реорганізацією, відповідачем було правомірно направлено позивача до Центральної МСЕК МОЗ України.

У подальшому Центральна МСЕК повідомила ОСОБА_1 про призначену дату огляду 15.07.2019 року, пацієнтка на огляд не з`явилася, у зв`язку з чим огляд було перенесено на 28.10.2019 року.

28.10.2019 року позивач пройшла огляд в Центральній МСЕК МОЗ України, де їй було підтверджено третю групу інвалідності з 01.08.2019 року та встановлено інвалідність на строк до 01.08.2021 року.

Враховуючи те, що відповідачам надано можливість направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпро) та Центральної МСЕК МОЗ України у складних випадках, суд доходить висновку, що відповідачі діяли в законний спосіб та в межах наданих їм повноважень.

Враховуючи те, що в ході судового розгляду справи судом не встановлено будь-яких порушень з боку відповідачів щодо невизнання ОСОБА_1 інвалідом, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5054, 96 грн. та стягнення з Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в сумі 21736,00 грн., суд зазначає, що вони є похідними вимогами від вимоги про визнання протиправними дій Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради в особі міжрайонної МСЕК № 3 та обласної МСЕК, щодо ухилення від прийняття рішення про встановлення інвалідності III групи ОСОБА_1 , вони також задоволенню не підлягають.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради (пров. Корабелів, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 03320099) та Медико-соціальної експертної комісії № 3 (пров. Корабелів, 1, м. Миколаїв, 54020) про визнання дій протиправними; стягнення матеріальної шкоди в сумі 5 054,96 грн. та моральної шкоди в сумі 21 736,00 грн. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, пунктом 3 розділу VI Прикінцеві положення КАС України, який доповнений цим пунктом Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 року №540-ІХ, визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст.295 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 30.06.2020 року.

Суддя Г.В. Лебедєва