Справа № 640/13672/20
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

25 червня 2020 року м. Київ № 640/13672/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - заявник) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу від 15.05.2019 №Ф-12430-17.

Одночасно з позовом подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить зупинити стягнення за вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2019 №Ф-12430-17 в сумі 21030,90 грн., на підставі якої головним державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жигій В.М. відкрито виконавче провадження №61127483 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Заява обґрунтована тим, що примусове стягнення суми боргу може створити негативні наслідки для заявника, та може істотно ускладнити виконання рішення суду у разі ухвалення його на користь заявника чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною першою статті 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При вирішенні заяви про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд зазначає, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову. При цьому, заходи забезпечення позову повинні обиратися судом з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень частини другої статті 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою статті 150 КАС України.

На думку суду, заявником не доведено належними та допустимими доказами очевидності ознак протиправності оскаржуваної вимоги про сплату боргу. Водночас, обставини правомірності визначення суми боргу та підстави прийняття самої вимоги підлягають встановленню під час судового розгляду справи по суті.

Також суд вважає необґрунтованими доводи заявника про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, яка в майбутньому може призвести до неможливого їх захисту або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову, оскільки в разі скасування судом відповідної вимоги, стягнута сума підлягатиме поверненню. Крім того, заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими позовними вимогами.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині другій статті 150 КАС України, у зв`язку із чим в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150-154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст.256 КАС України. Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України у порядку та строки, встановлені статтями 293-297 КАС України.

Суддя В.П. Шулежко