Справа № 756/14086/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Сорочко Є. О., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 грудня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Шторгина Степана Михайловича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до інспектора роти № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Шторгина Степана Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 11.10.2019 р. серії ЕАК № 1612219, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 24 грудня 2019 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції у повному обсязі з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Свої вимоги, крім іншого, апелянт обґрунтовує тим, що відповідачем або третьою особою не додано жодних доказів про факт правопорушення, зокрема записів з бодікамер, фото/відео фіксації тощо.

Апелянт зазначає, що обов`язковість наявності доказів порушення підтверджена постановою Верховного Суду від 23.10.2019 р. у справі № 357/10134/17, згідно якої візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом самого порушення. Тому, штраф, виписаний без фото-, відеодоказів чи пояснення свідків є незаконним та підлягає скасуванню.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 25.06.2020 р. постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, 11.10.2019 року інспектором роти № 5 батальйону № 1 УПП у м. Києві ДПП Шторгиним С. М. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1612219, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП: позивач, керував транспортним засобом Volvo S90, д.н.з. НОМЕР_1 , у смузі, виділеній для руху маршрутних транспортних засобів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 17.1 ПДР України на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі) на цій смузі.

Знаком 5.8 позначається «Дорога зі смугою для руху маршрутних транспортних засобів».

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, орган (посадова особа), що розглядає справу, зобов`язаний встановити подію та склад правопорушення, забезпечити та врахувати всі докази та прийняти законне рішення.

Як вбачається колегією суддів з матеріалів справи, позивач факт порушення вимог знаку 5.8 повністю заперечує.

Верховний Суд у постанові від 14.02.2019 р. (справа № 127/163/17-а) зазначив, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Натомість, в матеріалах справи відсутні будь - які докази вчинення позивачем порушення у вигляді керування транспортним засобом у смузі, виділеній для руху маршрутних транспортних засобів.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак позиція суду першої інстанції щодо доведеності факту порушення позивачем п. 17.1 ПДР є помилковою, а оскаржувана постанова протиправною.

Інші доводи апеляційної скарги не підлягають перевірці з огляду на те, що трактуванню позивачем застосованих до спірних правовідносин норм законодавства у сфері дорожнього руху повинно передувати встановлення факту правопорушення, що у даній справі місця не мало.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Частиною третьою статті 272 КАС України визначено, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 229, 271, 286, 272, 308, 310, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Шторгина Степана Михайловича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 грудня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 11 жовтня 2019 року серії ЕАК № 1612219.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя Є. О. Сорочко

(Повний текст постанови складено 25.06.2020 р.)