Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№ЗВ/380/47/20
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

30 червня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про заміну сторони виконавчого провадження,-

встановив:

26.06.2020 до Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про заміну сторони виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи подану заяву, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" зазначив, що 04.08.2016 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 було укладено Угоду про надання особистого кредиту №592066152. Відповідно до виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 13.02.2017 №1713 за ОСОБА_1 рахується заборгованість в загальній сумі 18 899,97 грн.

Разом із тим, 28.01.2019 між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Веста" було укладено договір факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА, відповідно до якого ПАТ "Альфа-Банк" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Веста" право вимоги за договором кредиту №500982273.

Крім того, 29.01.2019 між ТОВ "Фінансова компанія "Веста" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір про відступлення прав вимоги №29-01/19/2. Відповідно до умов даного договору ТОВ "Фінансова компанія "Веста" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги за договором кредиту №592066152.

З огляду на викладене, ТОВ "Вердикт Капітал" просить замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, а саме стягувача - ПАТ "Альфа-Банк" його правонаступником - ТОВ "Вердикт Капітал".

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно п.3 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження", примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

Розділом IV КАС України регламентовані процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Згідно до ч. 1 ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відтак, з огляду на правову конструкцію зазначеної норми суд зазначає, що положення ст. 379 КАС України стосовно заміни сторони виконавчого провадження застосовуються лише у разі, якщо таке виконавче провадження спрямоване на виконання судового рішення, прийнятого у відповідній адміністративній справі, яке набрало законної сили та за яким видано виконавчий лист. Можливості розгляду за правилами адміністративного судочинства питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні, яке відкрито не на підставі судового рішення, КАС України не передбачає.Разом з тим, заявник звернувся до адміністративного суду із заявою, в якій просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні, яке відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса, а не на підставі судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.Слід зазначити, що порушене заявником питання не відноситься до сфери публічно-правових відносин. Навпаки, підлягають з`ясуванню обставини, які пов`язані з цивільними правовідносинами, що виникли між стягувачем, боржником і новим кредитором, який заявляє про свої права посилаючись на наявність договору про відступлення права вимоги.

Так, на відміну від Кодексу адміністративного судочинства України Цивільним процесуальним кодексом України передбачено можливість заміни сторони виконавчого провадження не лише при виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при виконанні рішень інших органів та їх посадових осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частиною 5 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 446 цього Кодексу процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

З урахуванням наведеного, питання про заміну сторони (стягувача) з виконання виконавчого напису нотаріуса не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки нормами КАС України передбачено лише вирішення питань, пов`язаних саме з виконанням судових рішень в адміністративних справах, тоді як питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні або у виконавчому написі нотаріуса підлягає вирішенню за нормами ч. 2 ст. 446 ЦПК України.

При цьому посилання заявника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17 є безпідставними, оскільки в цій справі спір вирішувався за нормами КАС України в редакції, яка була чинною до 15 грудня 2017 року і стаття 264 якого (на відміну від статті 379 КАС України в редакції КАС з 15 грудня 2017 року) не містила застереження про подання заяви до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Одночасно і ЦПК України в редакції до 15 грудня 2017 року не містив норми, аналогічній ч. 2 ст. 446, яка діє з 15 грудня 2017 року.

Суд вказує на те, що процесуальним законодавством не врегульовано питання щодо наслідків подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження, у разі, якщо така не підлягає розгляду адміністративними судами, відтак слід застосувати аналогію закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи та на підставі наведеного, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за заявою ТОВ "Вердикт Капітал" про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. 170, 242, 243, 248, 256, 294, 295, 379 КАС України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про заміну сторони виконавчого провадження.

Роз`яснити заявнику, що розгляд такої заяви віднесено до юрисдикції місцевих загальних судів в порядку цивільного судочинства за місцем виконання відповідного рішення.

Копію ухвали суду про відмову у відкритті провадження разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати заявнику.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду із заявою з тих самих предмета і підстав, щодо якої постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Гулкевич І.З.