Справа № 946/1820/20
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/1820/20
Провадження № 2-а/946/76/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Самовяну Григорія Дмитровича, відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив визнати протиправними дії інспектора відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Самовяну Григорія Дмитровича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. А також, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2250012 від 15.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425 грн., і провадження по справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.03.2020 року ОСОБА_1 їхав на транспортному засобі «КАМАЗ 5320» НОМЕР_1 з причепом «СЗАП 8551» НОМЕР_2 з Ізмаїльського масложиркомбінату по вул. Болградська в м.Ізмаїлі та під світлофором повернув на вул. Білгород Дністровська проїхав світлофор на перехресті вул.Покровська та повернув на вул. Свято Нікольська. Біля гуртожитку Ізмаїльського морського порту патрульна поліція, яка їхала позаду запропонувала ОСОБА_1 зупинитися. Інспектор патрульної поліції пояснив причину зупинку тим, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення на світлофорі, який розташований на перехресті вул. Болградська і вул. Білгород Дністровська, а саме порушив абзац «ґ» п. 8.7.3 ПДР України порушення проїзду за заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів та винес постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 2250012.

Проте позивач ОСОБА_1 вважає, що не було підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП оскільки по вул. Свято Нікольська в м. Ізмаїлі не має ніякого світлофору, що не збігається зі змістом постанови. Відповідач вважає що порушення нібито було на перехресті вул. Болградська і вул.Білгород Дністровської де встановлений світлофор, але в постанові конкретно вказано місце правопорушення вул. Свято Нікольська, 29. Отже, в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не визначено конкретно місто здійснення адміністративного правопорушення, чим було порушено вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП. Більш того, відповідач жодних доказів винних дій ОСОБА_1 не може надати так як на вул. Свято Нікольська взагалі світлофорів немає.

На підставі вказаного позивач, вважає вищезазначену постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення, винесена постанова не відповідає вимогам закону, винесена з порушенням встановленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт його неправомірних дій, а отже не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Ніяких належних доказів щодо того, що він порушив ПДР України, окрім вищезазначеної постанови, матеріали справи не містять.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. В судове засідання відповідач інспектор відділу організації несення служби в м.Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області капрал поліції Самовяну Григорій Дмитрович не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв.

Представник відповідача - відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 15.03.2020 року інспектором відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Самовяну Григорієм Дмитровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2250012 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В оскаржуваній постанови про накладення адміністративного стягнення зазначається, що 15.03.2020 року о 15 годині 20 хвилин в м. Ізмаїлі по вул. Свято Нікольська, 29, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «КАМАЗ 5320» НОМЕР_1 з причепом «СЗАП 8551» НОМЕР_2 проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (ґ) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п. 8.7.3 (ґ) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), сигнали світлофора мають такі значення жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З постанови відповідача від 15.03.2020 року вбачається, що в постанові не був зазначений технічний засіб, яким здійснено відеозапис та на адресу суду відеозапис або відповідні фото, що фіксують вчинене правопорушення надані не були.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підставою для накладення інспектором поліції штрафу може бути фото- та відеофіксація, а також показання свідків. Візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення. Відповідну Постанову у справі № 357/10134/17 Верховний Суд прийняв 23.10.2019 року.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Проте, відповідачем в даному випадку не надано жодних належних доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2250012 від 15.03.2020 року за ч.2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , прийняту інспектором відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області капралом поліції Самовяну Григорієм Дмитровичем і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 17.08.2004 року, РНОКПП НОМЕР_4 ) до інспектора відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Самовяну Григорія Дмитровича (місце знаходження: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, 72), відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області (місце знаходження: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, 72) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2250012 від 15.03.2020 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Текст рішення складено 24 червня 2020 року.

Суддя: О.О.Бурнусус