Справа № 554/1705/20
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 р. Справа № 554/1705/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 06.03.2020, головуючий суддя І інстанції: Січиокно Т.О., вул. Навроцького, 5, м. Полтава, Полтавська, 36002, повний текст складено 06.03.2020 по справі № 554/1705/20

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського батальйону патрульної поліції в с.Чайки УПП у Київській області сержанта поліції Рогачова Анатолія Володимировича

про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 ( далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського батальйону патрульної поліції в с.Чайки Управління патрульної поліції у Київській області сержанта Рогачова Анатолія Володимирович ( далі поліцейський батальйону ПП в с.Чайки УПП у Київській обл. сержант Рогачов А.В., відповідач), в якому просив:

- скасувати постанову поліцейського батальйону ПП в с.Чайки УПП у Київській обл. сержанта Рогачова А.В., серії ЕАК № 2147886 від 23.02.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративного правопорушення ( далі - КУпАП ) та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн;

- провадження по справі № 554/1705/20 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Ухвалою Октябрського адміністративного районного суду м.Полтави від 06.03.2020 матеріали адміністративної справи № 554/1705/20 передано за територіальною підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Не погодившись з вказаною ухвалою Октябрського адміністративного районного суду м.Полтави Храмов А.В. через свого представника адвоката Значенка С.В., що діє на підставі ордеру серія ПТ №147018 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія НОМЕР_1 2208) подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити адміністративну справу №554/1705/20 за територіальною підсудністю до Октябрського районного суду м.Полтави.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 не має зареєстрованого у встановленого законом порядку місця проживання ( перебування, знаходження), оскільки його місце проживання (перебування, знаходження), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідає поняттю « місце проживання», закріпленому в абз.5 ст.3 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» від 11.12.2003 № 1382-IV ( далі Закон № 1382), а також вимогам частини 1 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС України), так як підтверджується завіреною копією паспорта ОСОБА_2 власниці квартири, в якій він проживає; завіреною копією договору купівлі-продажу НАВ 859294; договором оренди квартири ( житлового приміщення) від 01.01.2020, який укладений між позивачем та власником квартири ОСОБА_2 . Також суд першої інстанції помилково не взяв до уваги положення статті 276 КУпАП, якими визначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 121-126 КУпАП можуть розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників, а тому враховуючи введення обмеження пасажирських перевезень між областями України, складністю прибути в інший регіон України, у зв`язку з заходами щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусною хворобою, ухвала Октябрського районного суду від 06.03.2020 є упередженою, незаконною та підлягає скасуванню.

14.05.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду призначено до розгляду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження за подання апеляційної скарги.

18.05.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження по справі № 554/1705/20.

29.05.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду закінчено підготовку справи до розгляду та призначено в порядку письмового провадження відповідно до ч.2 ст.312 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 далі - КАС України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддюдоповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які позивач посилається в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Передаючи справу № 554/1705/20 за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області суд першої інстанції виходив з того, що позивач не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання ( перебування, знаходження), а тому адміністративний позов ОСОБА_3 до поліцейського батальйону ПП в с.Чайки УПП у Київській обл. сержанта поліції Рогачова А.В. підлягає розгляду за місцем знаходження відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Питання визначення територіальної юрисдикції (підсудності) адміністративної справи регулююється розділом 3 глави 2 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Колегія суддів зазначає, що приписи статті 25 КАС України передбачають наявність у позивача вільного вибору суду для розгляду адміністративної справи, лише за умови дотримання правил предметної підсудності, або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону № 1382 місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Згідно з ч. 3 Закону № 1382 документами, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи є: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Аналіз зазначених нормативно-правових норм дає підстави для висновку, що місце проживання - це житло, в якому проживає особа, а реєстрація у встановленому законом порядку місця проживання підтверджується вичерпним переліком певних документів. Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів визначають «Правила реєстрації місця проживання», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207 (далі Правила №207).

Відповідно до п.9 Правил № 207 відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) ОСОБА_1 до суду першої інстанції не подано жодний з перелічених в ст. 3 Закону № 1382 та п. 9 Правил № 207 документів. Доказів наявності місця проживання, перебування, визначеного в ст. 25 КАС України, до суду апеляційної інстанції позивачем також не надано.

З огляду на викладене та враховуючи вказані вище правові норми, колегія суддів визнає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність у ОСОБА_1 вставленого в законному порядку місця проживання ( перебування, знаходження).

Посилання апелянта на завірену копію паспорта ОСОБА_2 власниці квартири, в якій він проживає; завіреною копією договору купівлі-продажу НАВ 859294; договором оренди квартири ( житлового приміщення) від 01.01.2020, який укладений між позивачем та власником квартири ОСОБА_2 як на докази, що підтверджують його проживання (перебування ) за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , колегія суддів відхиляє та зазначає, що ч. 1 ст. 25 КАС України визначено можливість розгляду справи за місцем проживанням (перебування) позивача, якщо воно зареєстрованого у встановленому законом порядку, між тим вказані вище документи таких відомостей не містять.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи відсутність у позивача місця проживання( перебування), яке відповідає вимогам ч.1 ст.25 КАС України та вказані вище правові положення, колегія суддів визнає правомірним рішення суду першої інстанції про передачу матеріалів адміністративної справи 554/1705/20 за територіальною підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Доводи апелянта щодо введення обмеження пасажирських перевезень між областями України та складності прибути в інший регіон як на підставу звернення до Октябрського районного суду м.Полтава колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки будь-які виключення, які стосуються питання визначення підсудності, чинним законодавством не передбачені.

Крім того, законодавцем були внесені зміни до ст. 195 КАС України щодо можливості участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів.

Твердження ОСОБА_1 про можливість розгляду даної справи за приписами статті 276 КУпАП, колегія суддів також визнає помилковими та вказує, що даною статтею унормовано місце розгляду справи про адміністративне порушення уповноваженим органом (посадовою особою), тоді як ст.25 КАС України визначає суд, який розглядає адміністративну справу щодо оскарження індивідуального акту такого уповноваженого органу ( посадової особи), прийнятого за результати розгляду справи про адміністративне порушення.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги такими, що не спростовують правильних висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права.

Згідно з приписами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 06.03.2020 по справі № 554/1705/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк