Справа № 420/3534/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3534/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача - ОСОБА_1 , - за ордером

від відповідача - Пояркова К.М.,- за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.03.2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 24 квітня 2020 року надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.03.2020 року про застосування сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у розмірі 17 000 грн.

Ухвалою від 27 квітня 2020 року цю позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено перше судове засідання на 29 травня 2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 23.03.2020 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки висновки акту перевірки, на підставі якого воно прийнято не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, позивач зазначив, що позивачем було отримано ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами з терміном дії з 25.08.2018 року по 25.05.2019 року та з 13.09.2019 року по 13.09.2020 року за адресою місця торгівлі: АДРЕСА_2 та в період відсутності ліценції 31.08.2019 року випадково, при програмуванні товарів, через РРО апарат електронний контрольно-касовий MINI -T 400 МЕ №ПБ продавцем магазину було проведено операції з продажу тютюнових виробів на суму розрахунків 325, 00 грн., що підтверджується фіскальним чеком № від 31.08.2019 року в 09.06.40.

При цьому позивач зазначив, що фактично тютюнові вироби не реалізовувалися, тобто самого факту продажу тютюнових виробів не було, оскільки товар не передавався покупцям та не вносились грошові кошти за такий товар, одразу помітивши помилково проведену операцію з продажу тютюнових виробів, продавцем магазину було здійснено скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку шляхом реєстрації від`ємної суми, що підтверджується фіскальним чеком від 31.08.2019 року на суму 260,00 грн. та фіскальним чеком від 31.08.2019 року на суму 35,00 грн. загалом на суму 325,00 грн., про що позивачем було складено акт про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку, що відповідає Порядку щодо реєстрації реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 року № 547.

Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що висновки контролюючого органу про факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами не відповідають фактичним обставинам справи, спростовані наявними доказами, та прийняте податкове повідомлення-рішення від 23.03.2020 року №000652301 не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

До суду 22 травня 2020 року (вхід. №ЕП/19757/20) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

Так, відповідач зазначив, що згідно з інформацією ІС «Податковий блок» підсистеми «Чеки РРО» позивачем здійснено розрахункову операцію тютюнових виробів «Прилуки», заводський номер РРО ПБ відповідно до даних стрічок РРО - 31.08.2019 року за відсутності ліцензії.

Також відповідач надав додаткові пояснення (вхід. № ЕП/9229/20 від 22.06.2020 року), в яких на посилання позивача, що тютюнові вироби 31.08.2019 року не реалізовувалися, зазначив, що позивачем не надані докази на підтвердження проведення операції через РРО помилково шляхом реєстрації від`ємної суми, або якщо алгоритм РРО не забезпечує окремого накопичення у фіскальній пам`яті від`ємних сум розрахунків, дозволяється реєструвати скасування помилкової суми за допомогою операції «службова видача», що узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеної у постанові по справі № 818/921/17 від 22.04.2020 року.

Позивач, в свою чергу, надав відповідь на відзив та пояснення до позову, відповідно до яких наполягав на задоволенні позовних вимог, вважав їх законними та обґрунтованими, на думку позивача, жодні заперечення відповідача не знайшли свого підтвердження, посилання відповідача на постанову Верховного Суду по справі № 818/921/17 від 22.04.2020 року є невірним, оскільки правовідносини у цій справі мають певні відмінності.

На відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні не визнав позовні вимоги та посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються та заперечення відповідача, суд встановив таке.

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних - підприємців та громадських формувань, 16.07.2015 року зареєстровано фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 , про що зроблено запис в ЄДР № 2 002570 . Одним із основних видів діяльності позивача є: 47.25 роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах (а.с.18-19).

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу від 19.02.2020 року № 677 «Про проведення фактичної перевірки» (а.с. 44-45) та направлень на перевірку (а.с. 43-44), 28.02.2020 року податковими інспекторами ГУ ДПС в Одеській області проведено фактичну перевірку магазину «Продукти», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та належить суб`єкту господарювання ФОП ОСОБА_2 .

За наслідками перевірки складено акт (довідка) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального, реєстраційний № 872/25-32-32-01/НОМЕР_1, відповідно до висновків якого встановлені порушення:

- п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у крамниці не ведеться у порядку встановленому законодавством, облік товарних запасів за місцем їх реалізації: не надані накладні на алкогольні напої згідно із додатком до акту перевірки на суму 376 грн., за що передбачена відповідальність згідно з ст. 20 цього Закону;

- ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», 31.08.2019 року встановлена реалізація тютюнових виробів в період відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, за що передбачена відповідальність ст. 17 цього Закону (а.с.7-10).

Суд встановив, що вказаний акт був підписаний ФОП ОСОБА_2 без зауважень.

На підставі акту перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення, зокрема, податкове повідомлення-рішення № 1 від 23.03.2020 року, відповідно до якого застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 17 000 грн. за порушення ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (а.с.11).

По суті виявленого порушення суд встановив, що позивач визнає факт відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами 31.08.2019 року.

Але позивач не визнає факт продажу 10 пачок сигарет «Прилуки» 31.08.2019 року, посилаючись на випадковість проведення операції через РРО.

На підтвердження цьому суду надано копію фіскального чеку № від 31.08.2019 року в 09.06.40. про продаж 10 пачок «Прилуки» на суму 325 грн., видатковий чек від 31.08.2019 року на суму 260 грн. та видатковий чек від 31.08.2020 року на суму 65 грн. про повернення коштів (а.с. 12); звіт ФП (З) від 31.08.2019 року (а.с. 13); акт від 31.08.2019 року про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунків (а.с. 14), посібник з експлуатації 3.021.056-01ПЕ апарат електронний контрольно-касовий MINI-T 400ME (а.с. 15-17).

Судом досліджені скріншоти ІС «Податковий блок» підсистеми «Чеки РРО» за 31.08.2019 року: чек продажу на суму 325 грн., чек повернення на суму 260 грн.; відсутність даних «Службова видача» (а.с.50 -51,83-89).

З наданих відповідачем скріншотів ІС «Податковий блок» підсистеми «Чеки РРО» за 31.08.2019 року вбачається, що наданий позивачем чек на повернення на суму 65 грн. не відображений у ІС «Податковий блок» підсистеми «Чеки РРО» за 31.08.2019 року.

Також судом досліджено копія листа Подільського управління ГУ ДПС в Одеській області від 15.06.2020 року, що до Любашівського ДПІ Подільського управління ГУ ДПС в Одеській області не направлявся акт від 31.08.2019 року про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунків від ФОП ОСОБА_2 (а.с. 92).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 75.1.3 п. 75. 1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Так, статтею 1 цього Закону встановлено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до ст. 15 Закону «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Частиною 18 цієї статті закону встановлено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що суб`єкт господарювання має право здійснювати торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами за наявності у нього відповідного дозволу-ліцензії.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 вказаного Закону, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі: оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

З аналізу вказаних норм закону видно, що факт продажу тютюнових виборів без ліцензії є правопорушенням.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі електронних копій фіксованих звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстратора розрахункових операцій типу ПБ, за фіскальним номером відбувся факт продажу тютюнових виробів 10 пачок 31.08.2019 року в загальній сумі 325 грн.

Таким чином, на підставі вказаних доказів суд доходить висновку, що відповідачем доведений факт продажу позивачем тютюнових виборів без ліцензії.

Позивач посилається на помилковість проведеної операції з продажу тютюнових виробів під час програмування товару, продавцем магазину було здійснено скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку шляхом реєстрації від`ємної суми, що підтверджується видатковими чеками від 31.08.2019 року на суму 260,00 грн. та від 31.08.2019 року на суму 35,00 грн. загалом на суму 325,00 грн., та складеним актом про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку, що виключає факт продажу та наявності правопорушення.

Однак, оцінюючи наведені доводи та надані на їх підтвердження докази, суд доходить висновку, що вказані докази є недостатніми для встановлення факту відсутності правопорушення та не спростовують допущення позивачем порушень статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 7 Розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 №547, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.07.2016 за № 918/29048, реєстрація скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунків здійснюється шляхом реєстрації від`ємної суми. Якщо алгоритм роботи РРО не забезпечує окремого накопичення у фіскальній пам`яті від`ємних сум розрахунків, дозволяється реєструвати скасування помилкової суми за допомогою операції «службова видача».

Втім позивачем даної операції виконано не було.

Тому, враховуючи вищевикладені встановлені обставини, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові по справі № 818/921/17 від 22.04.2020 року.

Посилання позивача на те, що дана справа має відмінності від правовідносин, що було предметом розгляду Верховним Судом у справі № 818/921/17 не беруться судом до уваги, оскільки різні підстави помилкового проведення операції через РРО без належного оформлення документів не впливають на зміст та порядок застосування пункту 7 Розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 №547, наведений у постанові Верховного Суду по справі № 818/921/17 від 22.04.2020 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 243 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На посилання позивача щодо складання ним акту про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунків, суд зазначає, що відповідно до п. 8 Розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 №547, якщо сума коштів, виданих при поверненні товару чи рекомпенсації раніше оплаченої послуги, перевищує 100 гривень, матеріально відповідальна особа господарської одиниці або особа, яка безпосередньо здійснює розрахунки, повинна скласти акт про видачу коштів. В акті необхідно зазначити дані документа, що встановлює особу покупця, який повертає товар (відмовляється від послуги), відомості про товар (послугу), суму виданих коштів, номер, дату і час видачі розрахункового документа, який підтверджує купівлю товару (отримання послуги). Такий самий акт складається при скасуванні помилково проведеної через РРО суми розрахунку. В акті вказуються дані про помилкову суму та реквізити розрахункового документа. Акти про видачу коштів та акти про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку передаються до бухгалтерії суб`єкта господарювання і зберігаються протягом трьох років. У разі відсутності у суб`єкта господарювання бухгалтерії зазначені акти підклеюються до останньої сторінки відповідної книги ОРО.

Втім складання вказаного акту не виключає необхідності скасування помилкової суми за допомогою операції «службова видача» та підклеювання акту до останньої сторінки книги ОРО у разі відсутності бухгалтерії.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 23.03.2020 року.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені у судовому засіданні факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову довів, з посиланням на відповідні докази правомірності свого рішення, втім позивач не довів обґрунтування наведених доводів та не спростував доведені доводи відповідача, а тому позовні вимоги не належать задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, керуючись приписами ст. 139 КАС України, судовий збір не повертається позивачу, та за відсутності понесених судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з позивача на користь суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.03.2020 року,- відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 30» червня 2020 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.