Справа № 240/7398/20
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 червня 2020 року м. Житомир справа № 240/7398/20

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву представника відповідача про розгляд у загальному позовному провадженні адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України у якому просить: визнати протиправну відмову Міністерства внутрішніх справ України у прийнятті рішення щодо призначення та виплату ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму та зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти у місячний строк рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з урахуванням його безумовного права на таку допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності 2 -ї групи з 06.08.2019 року, пов`язаних з виконанням службових обов`язків під час проходження служби в органах внутрішніх справ згідно з висновком Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 22 травня 2009 року, відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року № 565X11 « Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі ( смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

До суду 16.06.2020 надійшло клопотання представника позивача про розгляд адміністративної справи за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування вказує, що справа має значні розбіжності, а у суду недостатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Суд, розглянувши заяву відповідача, не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 12 КАС України та ст. 257 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КАС України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. При чому, частиною 4 статті 12 КАС України визначено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Як вбачається, з поданої позовної заяви, вона не відносить до справ, які розглядаються виключно у порядку загального позовного провадження.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Пунктом 10 ч. 6 ст. 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 3 ст. 257 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи наведене, суд вважає, що адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України є справою незначної складності та підлягає розгляду у спрощеному позовному провадженні, а тому клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження задоволенню не підлягає.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 3 ч. 3 статті 44 КАС України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

У контексті зазначених норм КАС України суд зазначає, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження не позбавляє відповідача права подати до суду додаткові пояснення, а також докази в обґрунтування своєї правової позиції.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 12, 44, 47, 242, 243, 248, 256, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви представника Міністерства внутрішніх справ України про розгляд за правилами загального позовного провадження адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа : Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя О.В. Лавренчук

Повний текст ухвали складено 30.06.20