Справа № 420/4752/20
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4752/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Орленко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання неправомірною та скасування постанови Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження від 23.04.2020р., виконавче провадження №61902774.

Ухвалою суду від 16.06.2020р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 23.06.2020р., яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі у якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 25.06.2020р. поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із цим позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року по справі №815/6834/15, яка набрала законної сили 26.04.2016р., було зобов`язано ОСОБА_1 знести за власний рахунок самочинно збудований будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначив, що 19 травня 2016 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №815/6834/15, однак 08.06.2016р. Київським відділом державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП № 51397229) із виконання виконавчого листа №815/6834/15 виданого 19.05.2016р. Одеським окружним адміністративним судом. Поряд з цим, 23.02.2017р. до Одеського окружного адміністративного суду звернулась Державна архітектурно-будівельна інспекція України із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, у якій позивач просить суд видати дублікат виконавчого листа по справі №815/6834/15 від 19.05.2016р. для можливості повторного звернення до органу державної виконавчої служби та 19.10.2017р. Одеським окружним адміністративним судом винесено ухвалу, якою задоволено заяву ДАБІ України та вирішено видати дублікат виконавчого листа. Позивач зазначив, що 23 квітня 2020 року, тобто через три роки, Другим Київським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) державним виконавцем Анісімовою Анастасією Валеріївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61902774 на підставі виконавчого листа № 815/6834/15 виданого 12.03.2020р. Одеським окружним адміністративним судом відповідно до рішення, що набрало законної сили 26.04.2016р. та відповідно до виконавчого листа, строк його пред`явлення до виконання становить до 26.04.2017р. Позивач, посилаючись на те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив ще у 2017 році та не був поновлений судом, зазначив, що відповідачем, на його думку, порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

22.06.2020р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну згідно якого відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1 та просить суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі, наголосивши, що Перехідними положеннями КАС України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Тобто, як зазначив відповідач, сам факт видачі виконавчого документа у 2020 році свідчить про те, що строк пред`явлення його до виконання не минув та, що у іншому випадку, було б встановлено, що під час розгляду заяви представника ОСОБА_1 про визнання виконачого документа таким, що не підлягає виконанню те, що виконавчий лист був виданий помилково. Також, відповідач вказав, що сталою практикою встановлено, що всі строки рахуються з дати отримання певного рішення, або вчинення дії, а виконавчий лист після повернення справи з Верховного Суду стягувач отримав лише 12 березня 2020 року, отже вступає принцип верховенства права та обов`язковості судових рішень.

Треті особи заперечували проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просили суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, посилаючись на правомірність дій відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін та пояснення третіх осіб, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року по справі №815/6834/15, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року, зобов`язано ОСОБА_1 знести за власний рахунок самочинно збудований будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили 26 квітня 2016 року.

19 травня 2016 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №815/6834/15.

Постановою головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції Балалайкіною К.В. від 08.06.2016р. відмовлено у відкритті виконавчого провадження №51397229, з виконання виконавчого листа №815/6834/15 від 19.05.2016р., у зв`язку з поданням заяви на відкриття виконавчого провадження Департаменту без подання довіреності представника (а.с.11).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року за нововиявленими обставинами задоволено. Скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2017р. по справі №815/6834/15 задоволено апеляційні скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України та ОСОБА_2 ; скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2017 року; заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року залишено без задоволення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2017р. по справі №815/6834/15 задоволено заяву представника Державної архітектурно-будівельної інспекції України про видачу дубліката виконавчого листа про зобов`язання знести за власний рахунок самочинно збудований будинок (а.с.12). Зазначена ухвала набрала законної сили 14.12.2017р.

12.03.2020р. Одеським окружним адміністративним судом видано дублікат виконавчого листа №815/6834/15 (а.с.15).

Постановою Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 23.04.2020р. відкрито виконавче провадження №61902774 з виконання виконавчого листа №815/6834/15, виданого 12.03.2020р Одеським окружним адміністративним судом (а.с.70).

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу положень п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. (набрав чинності 05.10.2016р.) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Статтею 1 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016р.встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частинами 1, 2 ст.12 Закону України №1404-VIII встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно із ч.6 ст.12 Закону України №1404-VIII стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поряд з цим, п.2 ч. 4 ст.4 Закону України №1404-VIII встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З аналізу вищезазначених положень Закону України №1404-VIII вбачається, що строки пред`явлення виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №815/6834/15 (діяв Закон України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року №606-XIV) регулюються Законом України №1404-VIII та складає 3 роки з дня набрання законної сили рішенням.

Відповідно до ч.4-5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1)пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

При цьому, відповідно до ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV (який втратив чинність 05.01.2017р.) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, постановою головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції Балалайкіною К.В. від 08.06.2016р. було відмовлено у відкритті виконавчого провадження №51397229 з виконання виконавчого листа №815/6834/15 від 19.05.2016р.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №815/6834/15, виданого на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року по справі №815/6834/15, яка набрала законної сили 26 квітня 2016 року сплинув у червні 2019 року.

Щодо посилання відповідача на п.18.4 Перехідних положень КАС України та те, що видача дубліката в 2020 році свідчить про те, що строк пред`явлення до виконання не минув, суд зазначає наступне.

Пунктом 18.4 Перехідних положень КАС України визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Так, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2017р. по справі №815/6834/15 задоволено заяву представника Державної архітектурно-будівельної інспекції України про видачу дубліката виконавчого листа; видано дублікат виконавчого листа по справі №815/6834/15 за адміністративним позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зобов`язання знести за власний рахунок самочинно збудований будинок (а.с.12). Зазначена ухвала набрала законної сили 14.12.2017р.

Як вбачається з інформації ДСС «Одеський окружний адміністративний суд» Державна архітектурно-будівельна інспекції України звернулась до Одеського окружного адміністративного суду 11.03.2020р. із заявою видати дублікат виконавчого листа по справі №815/6834/15 за ухвалою від 19.10.2017р.

12.03.2020р. Одеським окружним адміністративним судом видано дублікат виконавчого листа №815/6834/15.

При цьому, суд зазначає, що ухвала Одеського окружного адміністративного суду про видачу дубліката вказаного виконавчого листа прийнята 19.10.2017р., тобто до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання та внесення змін до Перехідних положень КАС України (що містить п.18.4) Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, які набрали чинності з 15.12.2017р.

Таким чином, видача дубліката виконавчого листа №815/6834/15 за заявою стягувача та на виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2017р. по справі №815/6834/15 не свідчить про автоматичне поновлення строку пред`явлення виконавчого листа.

Поряд з цим, посилання відповідача на те, що у Державної архітектурно-будівельної інспекції України не було можливості отримати виконавчий лист через знаходження вказаної справи у Верховному Суді є безпідставними, оскільки докази звернення чи відмови Одеського окружного адміністративного суду у видачі дубліката виконавчого листа з зазначених підстав до суду не надано.

При цьому, вказані підстави не свідчать про дотриманння строків пред`явлення виконавчого документу до виконання, а лише можуть бути зазначені стягувачем, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, у заяві про поновлення такого строку до суду.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.1 ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997р. вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

При цьому, суд зазначає, що примусове виконання судового рішення має здійснюватись на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача та третіх осіб на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2020р. по справі №815/6834/15 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконачого листа від 12.03.2020р. таким, що не підлягає виконанню оскільки вказані обставини не були предметом дослідження судом під час прийняття вказаної ухвали.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно;розсудливо;з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.04.2020р. у ВП №61902777 винесена з виконання виконавчого листа №815/6834/15, виданого Одеським окружним адміністративним судом 12.03.2020р., строк пред`явлення якого сплив, суд вважає, що наявні підстави для визнання неправомірною та скасування постанови Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження від 23.04.2020р., виконавче провадження №61902774.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією від 11.06.2020р. №ПН20331.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження від 23.04.2020р., виконавче провадження №61902774.

Стягнути з Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, м.Одеса, вул. Генерала Петрова,1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 287 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.