Справа № 640/13599/20
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

24 червня 2020 року м. Київ № 640/13599/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Пащенко К.С., ознайомившись з позовною заявою за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ідентифікаційний код 42098368), в якому просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які полягають у обмеженні максимальним розміром належного розміру пенсії ОСОБА_1 та неправильному перерахунку пенсії (у заниженому розмірі);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплачувати у подальшому ОСОБА_1 пенсію у належному розмірі без обмежень максимальним розміром;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити правильний перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 по справі № 640/19668/19 та відповідно до актуального на дату перерахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, а саме:

надбавки за безперервну військову службу в Збройних силах України відповідно до Указу Президента України №389 від 05.05.2003 року (90 % грошового забезпечення) 20 972,11 гривень;

надбавки за безперервну військову службу в Збройних силах України відповідно до Указу Президента України №389 від 05.05.2003 року (90% грошового забезпечення та додаткових видів) - 56 624,70 гривень;

премія відповідно до Постанови Кабінету міністрів України №829 від 22.05.2000 (33,3% грошового забезпечення та додаткових видів) - 36 722,76 гривень;

надбавка за особливо важливі завдання (100 % грошового забезпечення) - 20 972,11 гривень;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням проведених виплат, з моменту її обмеження максимальним розміром з 19.04.2018;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до актуального на дату перерахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років із урахуванням проведених виплат, з моменту який визначений у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 по справі № 640/19668/19 (з 19.04.2018).

В якості підстав позову зазначено, що відповідачем на виконання рішення суду перерахунок пенсії було виконано неправильно та її розмір протиправно було обмежено максимальним розміром.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи, зокрема, відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 у справі № 826/13830/18 (номер якої помилково зазначено у позовній заяві - 640/19668/19) (суддя Вєкуа Н.Г.) позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задоволено частково:

визнано дії Головного управління пенсійного фонду в м. Києві (лист від 19.04.2018) протиправними;

зобов`язано Головне управління пенсійного фонду в м. Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з збільшенням розміру посадового окладу згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, а також з врахуванням встановленого при призначенні основного розміру пенсії, який складає 94% відповідних сум грошового забезпечення (зокрема: посадового окладу в сумі 13500,00 грн.; окладу за військове звання - 1480,08 грн.; надбавки за вислугу років в розмірі 40% посадового окладу та окладу за військове звання) з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення: надбавки в розмірі 100% грошового забезпечення відповідно до Указу Президента України № 173 від 23.02.2002; надбавки за безперервну військову службу в Збройних силах України в розмірі 90% від грошового забезпечення і додаткових видів грошового забезпечення відповідно до Указу Президента України № 389 від 05.05.2003; премії в розмірі 33,3 % від загальної суми грошового забезпечення, додаткових видів грошового забезпечення і 90 % надбавки за безперервну військову службу відповідно до Постанови Кабінету міністрів України №829 від 22.05.2000 року; надбавки за особливо важливі завдання в розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести виплату неодержаних видів грошового забезпечення з 19.04.2018;

в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення у адміністративній справі № 826/13830/18 набрало законної сили.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, на момент вирішення питання відкриття провадження у даній справі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 у справі № 826/13830/18, на думку позивача, Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві не виконано.

Таким чином, звертаючись із даною позовною заявою, позивач фактично вважає протиправну бездіяльність допущену суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 у справі № 826/13830/18, яка виразилась у неналежному виконанні вказаного рішення суду.

При цьому, судом встановлено, що представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Лященко А.М. 18.06.2020 подано заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у межах адміністративної справи № 826/13830/18.

Вирішуючи питання щодо прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з частиною другою статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

За частиною першою статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає загальні і спеціальні способи судового контролю.

Загальні способи контролю мають усі суди, незалежно від спеціалізації, і вони полягають у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність державних виконавців. Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому статтею 287 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачені статтями 382, 383 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Крім того, згідно з частиною першою статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже процесуальним кодексом передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення чи констатації його невиконання.

Позивач, вважаючи, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 у справі № 826/13830/18 порушено його права, свободи чи інтереси, звернувся до суду з заявою у відповідності до ст. 383 КАС України у порядку виконання відповідного рішення чим обрав ефективний та належний спосіб правового захисту, перебачений процесуальним законодавством.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні за новим позовом розгляду не підлягають.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.02.2019 по справі № 806/2143/15.

У вказаній постанові Верховний суд зазначив: «Спір у справі, що розглядається, є тотожним спору у справі № 806/1784/14, що розглянув Житомирський окружний адміністративний суд (постанова від 23.06.2014), оскільки він виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення. Відтак є підстави для закриття провадження у справі».

При цьому, невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Вказаний правовий висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеного у постановах від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18), від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18 (адміністративне провадження № К/9901/1062/19).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, оскільки позивачем по суті не заявлено нових позовних вимог, поряд з цим заявлено вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 у справі № 826/13830/18, то, відповідно, позивачем невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є рішення, що набрало законної сили, у зв`язку з чим, у відкритті провадженні даного позову слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 170, 241-243, 248, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Відповідно до частини другої статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Відповідно до положень статті 170 та частини першої статті 294 КАС України ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено відповідно до положень статей 295 - 297 КАС України протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя К.С. Пащенко