Справа № 280/4213/20
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

25 червня 2020 рокуСправа № 280/4213/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді: Семененко М.О., розглянувши заяву про забезпечення позову, подану адвокатом Луговим Борисом Владленовичем, у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень суб`єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення органу владних повноважень в особі Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, оформлене наказом начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області №315-ос/дск від 26 травня 2020 року щодо накладення на підполковника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді догани;

2) визнати протиправним та скасувати рішення органу владних повноважень в особі Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, оформлене наказом начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області №280дск від 17 червня 2020 року щодо скасування підполковнику ОСОБА_1 13.03.1978 допуску до державної таємниці за формою 2.

Позовна заява подана адвокатом Луговим Борисом Владленовичем (далі представник позивача), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП 002275 від 16 липня 2019 року, який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АР №1018082 від 25 червня 2020 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Семененко М.О.

Разом з позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області №280дск від 17 червня 2020 року.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник позивача вказує, що скасування позивачу допуску до державної таємниці є безпідставним, необґрунтованим та незаконним, а метою такого скасування вважає свідомий, протиправний намір керівництва відповідача незаконно звільнити позивача з військової служби в Службі безпеки України. Зазначає, що виконання зазначеного наказу №280дск від 17 червня 2020 року призвело до зарахування позивача у розпорядження начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області (наказ начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області №336-ос/дск від 18.06.2020) за підпунктом «е» пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року №1262/2007. Строк розпорядження за вказаним пунктом становить до 2 місяців. Вказує, що відповідно до п. 48 зазначеного Положення після закінчення строку перебування військовослужбовця у розпорядженні, а також у разі відсутності підстав для подальшого перебування в розпорядженні він призначається на посаду або звільняється з військової служби в установленому порядку. Відповідно до п.4.9 Інструкції про організацію виконання положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої наказом СБУ від 14 жовтня 2008 року № 772 зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних начальників (пункт 48 Положення) - це визначення їх тимчасового службово-посадового становища, коли вони проходять військову службу у підпорядкуванні відповідних начальників, але без призначення на конкретні посади. Відповідно п.4.11. Інструкції військовослужбовці Служби безпеки України, яким скасовано допуск до державної таємниці відповідно до чинного законодавства, зараховуються у розпорядження відповідних начальників за підпунктом «є» пункту 48 Положення. Після завершення строку перебування у розпорядженні у разі неможливості подальшого їх використання на посадах у системі Служби безпеки України такі військовослужбовці підлягають звільненню в установленому порядку з військової служби за підпунктом «е» пункту 62 та підпунктом «е» пункту 63 Положення. Підпункт «е» пункту 63 Положення визначає підставу звільнення - у зв`язку зі службовою невідповідністю. Вважає, що у разі не зупинення дії зазначеного позивача буде незаконно та безпідставно звільнено з військової служби в Службі безпеки України за вкрай негативною підставою. Поновлення законних прав та інтересів позивача буде ускладнено необхідністю ініціювання нових судових процесів проти відповідача, при цьому, поновлення прав та законних інтересів буде неможливим до прийняття рішення щодо скасування наказу №280дск від 17 червня 2020 року. Зазначає, що позивача не ознайомили з жодним документом, який би містив конкретні відомості про допущені ним порушення, жоден з документів, які стали підставою для скасування допуску до державної таємниці також для ознайомлення не надавався. На думку представника позивача викладене свідчить про очевидну протиправність дій керівництва Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, незаконність та необґрунтованість наказу №280дск від 17 червня 2020 року.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду заяву передано на розгляд суду у складі головуючого судді Семененко М.О.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з того, що за правилами ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті, визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно із ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Таким чином, ст.150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності двох обов`язкових умов: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У свою чергу, судом не встановлено, а позивачем у заяві не доведено існування жодної з обставин, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Необхідно звернути увагу, що заявлена представником позивача наявність очевидних ознак протиправності наказу №280дск від 17 червня 2020 року, яка базується на твердженні про те, що позивача не ознайомили з документами, які стали підставою для винесення такого наказу, не обґрунтована ані посиланнями на відповідні норми права, якими встановлюється відповідний обов`язок надати такі документи для ознайомлення, ані належними та допустимими доказами. Крім того, факти, на які посилається представник позивача, можуть бути виявлені та підтверджені судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наданих учасниками справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на даній стадії судового розгляду суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності наказу №280дск від 17 червня 2020 року з підстав, викладених у заяві.

Крім того, враховуючи предмет позову, встановлення ознак протиправності такого наказу є фактично вирішенням адміністративного спору по суті до завершення розгляду справи, що суперечить основним засадам і принципам адміністративного судочинства.

Також суд вважає необґрунтованими та не підтвердженими доводи про існування реальної загрози звільнення позивача з військової служби у разі незастосування заявлених заходів забезпечення позову, оскільки за результатами аналізу наведених у заяві нормативно правових актів, зокрема, Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року №1262/2007, Інструкції про організацію виконання положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої наказом СБУ від 14 жовтня 2008 року № 772, можна дійти висновку, що військовослужбовці Служби безпеки України, яким скасовано допуск до державної таємниці відповідно до чинного законодавства, і які зараховані у розпорядження відповідних начальників, можуть бути або призначені на посаду, або звільнені з військової служби в установленому порядку у разі неможливості подальшого їх використання на посадах у системі Служби безпеки України. Таким чином, звільнення з посади в системі Служби безпеки України є не єдиним безальтернативним наслідком зарахування військовослужбовця у розпорядження відповідного начальника, оскільки щодо такого військовослужбовця може бути прийнято рішення про можливість подальшого використання на посадах у системі Служби безпеки України з призначенням на посаду.

Крім того, до заяви не надано доказів на підтвердження наміру керівництва Управління Служби безпеки України в Запорізькій області незаконно звільнити позивача з військової служби в Службі безпеки України, як про це зазначає представник позивача.

Відтак, наразі наведені представником позивача обставини є лише припущенням, яке не доведено жодними належними та допустимими доказами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що представником позивача не наведено та не надано доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній адміністративній справі, або доказів того, що ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, буде неможливий; або очевидними є ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів позивача таким рішенням.

Отже, перевіривши зазначені у поданій заяві доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та встановленим обставинам, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та, як наслідок, про відсутність підстав для її задоволення.

При цьому, суд звертає увагу, що відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє особу права повторно звернутись до суду з такою заявою за наявності підстав, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241, 243, 248, 294, 295, п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову, поданої адвокатом Луговим Борисом Владленовичем, у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень суб`єкта владних повноважень - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З урахуванням пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне судове рішення складено та підписано 25 червня 2020 року.

Суддя М.О. Семененко