Справа № 460/495/20
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2020 року м. Рівне №460/495/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Юрчук А.М., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

позивача: представник Шеруда О.П.,

відповідача: представник Марченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Національної гвардії України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Національної гвардії України (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій.

Позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, яке оформлене протоколом №18 засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасниками бойових дій, учасниками війни від 28.11.2019 в частині розгляду документів про надання статусу учасника бойових дій позивачу;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути документи щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій на засіданні комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасниками бойових дій, учасниками війни та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 01.06.2014 по 27.06.2014 позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції м.Донецьк.

Це є підставою для надання статусу учасника бойових дій.

У зв`язку з цим, позивач у листопаді 2019 року звернувся до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Головного управління Національної гвардії України із заявою щодо надання такого статусу.

За результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 було відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій.

Позивач вважає, що така відмова звужує його права на отримання передбачених законодавством, належних учасникам бойових дій пільг.

Ухвалою суду від 03.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Від Головного управління Національної гвардії України надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказано, що правові підстави для надання статусу учасника бойових дій відсутні, оскільки надані позивачем документи не відповідають вимогам положень Порядку №413. Таким чином, управління діяло виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Позивачем подано відповідь на відзив, за змістом якої право на надання статусу учасника бойових дій виникло не на момент розгляду заяви, а впродовж місячного терміну після вибуття із зони проведення АТО - після 27.06.2014.

У порушення вимог чинного законодавства командуванням частини, в якій проходив службу позивач, не було подано у місячний строк до відповідної комісії документи, що є підставою для надання статусу учасника бойових дій.

Ухвалою суду від 21.04.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши у судовому засіданні долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 01.09.2014 №167 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 , старшого помічника начальника штабу, звільненого відповідно до п.1 ч.8 «б» ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командувача Національної гвардії України від 15.08.2014 №70о/с у запас Збройних Сил України за станом здоров`я без права носіння військової форми одягу (а.с.18).

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 22.12.2015 №270 (по стройовій частині) особовий склад військової частини № НОМЕР_1 в період з 01.06.2014 по 27.06.2014 залучався для виконання завдань визначених законом «Про боротьбу з тероризмом» та брав участь в обороні військового містечка В/Ч НОМЕР_1 (м.Донецьк), Донецького казенного заводу хімічних виробів і, зокрема: старший помічник начальника штабу майор ОСОБА_1 (а.с.15).

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 19.11.2019 №536, майор ОСОБА_1 дійсно в період з 01.06.2014 по 27.06.2014 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності Україні в районі проведення антитерористичної операції м.Донецьк (а.с.14).

Для отримання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 звернувся із заявою до комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасника бойових дій, учасниками війни Головного управління Національної гвардії України.

Рішенням комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасника бойових дій, учасниками війни від 28.11.2019 ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку відсутністю правових підстав для його надання, а саме: термін залучення до проведення АТО складає 27 календарних днів, а також відсутні витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління АТО чи його заступників або керівників секторів (командирів ОТУ) про підпорядкування керівнику оперативного штабу (а.с.17).

Листом від 16.12.2019 №2/21/4-1783 Військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України повідомила позивача про те що, змінами до постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №417 встановлено, що статус учасника бойових дій надається особам у разі їх залучення до проведення антитерористичної операції на строк, не менше, ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення. Крім того, обов`язковою підставою для надання зазначеного статусу також є наявність витягів з наказів керівника оперативного штабу з управління АТО або керівника секторів (командирів ОТУ) про підпорядкування керівнику оперативного штабу. Оскільки до проведення АТО позивач залучався впродовж 27 календарних днів та відсутні витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління АТО про підпорядкування керівнику оперативного штабу, комісія Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій прийняла рішення про повернення матеріалів як нереалізованих (а.с.16).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням про відмову у наданні статусу учасника бойових дій, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України від 22.10.1993 №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон №3551-ХІІ).

Відповідно до статті 5 Закону №3551-XII, учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно з п.19 ч.1 ст.6 Закону №3551-XII, учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення та категорії таких осіб визначає Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 (далі Порядок №413).

Відповідно до п.2 Порядку №413, статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2-1 Порядку №413 передбачено, що статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення визначаються Антитерористичним центром при СБУ (пункт 3 Порядку №413).

Пунктом 4 Порядку №413 передбачено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення: для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

За приписами п.5 Порядку №413, рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається, зокрема, комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Офісі Генерального прокурора, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі комісії).

Рішення щодо утворення комісії та положення про неї затверджується відповідним міністерством, центральним органом виконавчої влади та іншим державним органом, зазначеним в абзаці другому цього пункту.

У силу вимог п.6 Порядку №413, для надання статусу учасника бойових дій: особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Згідно з п.8 Порядку №413, у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку.

Основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни (далі - Комісія) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів і працівників Національної гвардії України, інших осіб, визначених чинним законодавством, а також порядок організації її роботи визначає Положення про комісію Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2018 №887, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 27.11.201 за №1339/32791 (далі Положення №887).

Розділом I Положення №887 визначено, що Комісія утворюється в Головному управлінні Національної гвардії України з метою розгляду питань, пов`язаних із наданням особам статусу учасника бойових дій, учасника війни.

Відповідно до п.1 Розділу ІІ Положення №887, основними завданнями Комісії є розгляд питань, вивчення документів та прийняття рішень щодо надання особам статусу учасника бойових дій, учасника війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Пунктом 2 Розділу ІІ Положення №887 визначено, що з метою забезпечення виконання покладених завдань Комісія має право:

1) вивчати довідки, документи та інші докази, надіслані начальниками територіальних управлінь, закладів вищої освіти, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів охорони здоров`я та установ, командирами з`єднань, військових частин (підрозділів) Національної гвардії України (далі - командири (начальники) військових частин), іншими особами, визначеними чинним законодавством, чи подані особисто;

2) заслуховувати в разі потреби осіб, свідків, представників державних органів, громадських організацій, рад ветеранів;

3) подавати на розгляд міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - міжвідомча комісія), яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, документи зі спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання;

4) повертати документи командирам (начальникам) військових частин для доопрацювання;

5) приймати рішення про надання статусу учасника бойових дій, учасника війни;

6) приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни;

7) приймати рішення про позбавлення статусу учасника бойових дій, учасника війни;

8) повторно розглядати за рішенням командувача Національної гвардії України (особи, яка виконує його обов`язки) питання про надання статусу учасника бойових дій, учасника війни особам, яким було відмовлено в наданні такого статусу раніше (п.2 Розділу ІІ Положення №887).

У п.1 Розділу ІІІ Положення №887 передбачено, що Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі документів, визначених пунктом 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413.

Пунктом 4 Розділу ІІ Положення №887 передбачено, що Комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни в разі:

відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази безпосереднього залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення і є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни;

виявлення факту підроблення документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни, або надання недостовірних даних про особу;

наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.

Аналізуючи норми закону, які регулюють дані відносини, суд приходить до висновку, що законодавством чітко визначено сукупність обставин, за яких особа може отримати статус учасника бойових дій.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції з 01.06.2014 по 27.06.2014.

Достатніми підтвердними доказами такої безпосередньої участі є наведені вище довідка 19.11.2019 №5236 та витяг з наказу від 22.12.2015 №270.

У зв`язку з цим суд відхиляє доводи відповідача про необхідність надання документів, що підтверджують підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління АТО чи його заступників або керівників секторів (командирів ОТУ) про підпорядкування керівнику оперативного штабу як необгрунтовані.

Суд зазначає, що право ОСОБА_1 на отримання статусу учасника бойових дій виникло у червні 2014 року.

Поряд з цим, гранично допустимий мінімальний термін залучення військовослужбовців до проведення антитерористичної операції - не менше ніж 30 календарних днів, було встановлено пунктом 2-1, яким Порядок №413 доповнено згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №602.

Отже, застосування до позивача вимог п.2-1 Порядку №413 та посилання на відсутність підтвердних документів свідчить про надмірний формалізм відповідача, наслідком якого є позбавлення встановлених законодавством пільг позивача - особи, що брала участь у виконанні бойових завдань із захисту Батьківщини.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що рішення комісії Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасникам війни про відмову в наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 від 28.11.2019 прийнято відповідачем не обґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а отже є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити повністю.

У силу вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Національної гвардії України (вул.Народного ополчення, буд.9а, м.Київ, 03151, код за ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визначення учасниками бойових дій, учасниками війни, викладене в протоколі засідання комісії від 28.11.2019 №18, в частині розгляду документів про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Національної гвардії України повторно розглянути документи щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій на засіданні комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасниками бойових дій, учасниками війни та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням пункту 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повне рішення складено 19 червня 2020 року.

Суддя Дудар О.М.