Справа № 640/5229/20
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року м. Київ № 640/5229/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Ліма-Буд»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліма-Буд» (надалі - Позивач/ТОВ «Ліма-Буд»/Товариство) подало в Окружний адміністративний суд м. Києва позовну заяву, в якій викладені вимоги про визнання протиправними та скасування прийнятих Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі - Відповідач/ГУ ДФС у м. Києві) податкових повідомлень-рішень від 22.10.2019 р. №0105 та № 0105.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що висновки Відповідача про порушення податкового законодавства в ході здійснення господарських операцій із товариством з обмеженою відповідальністю «Фаворит-СВ» () (далі - ТОВ «Фаворит-СВ») та з товариством з обмеженою відповідальністю «Апостеріорі» () (далі - ТОВ «Апостеріорі») є хибними та не підтверджені належними доказами. Посилався на реальність господарських операцій з вказаними контрагентами у період, що перевірявся. Позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та просить їх скасувати.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що вимоги Позивача є такими, що не підлягають задоволенню, і посилається на те, що під час проведення перевірки встановлено господарські взаємовідносини позивача з підприємствами, які, на думку контролюючого органу, мають ознаки фіктивності. А тому, правочини, що укладені між Позивачем та контрагентами є такими, що не мали на меті настання реальних наслідків, а у Позивача відсутнє законне право на віднесення сум по спірним правовідносинам до відповідних показників податкової звітності з податку на додану вартість.

За таких обставин, контролюючий орган просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві на підставі наказів від 16.08.2019 № 11623 та від 03.09.2019 № 207, виданих ГУ ДФС у м. Києві, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Ліма-Буд» з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначенні по взаємовідносинам з ТОВ «Фаворит-СВ» () за серпень, жовтень, листопад 2016 року та з ТОВ «Апостеріорі» () за грудень 2016 року показників декларацій з податку на додану вартість за 2016 рік - показників фінансової звітності з їх відображення у декларації з податку на прибуток підприємств.

За результатом перевірки складено акт від 04.09.2019 № 4/26-15-05-01-05/36046144 (надалі - Акт перевірки ), де зазначено про виявлення наступних порушень вимог законодавства, а саме:

1) п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України (надалі - ПК України), у результаті чого завищено податок на прибуток за 2016 рік, на загальну суму 243 901,00 грн;

2) п. 44.1 ст. 44, п.198.3 та п.198.6 ст.198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п. 200.1 ст.200 ПК України, у результаті чого занижено розмір податку на додану вартість (надалі - ПДВ), на загальну суму 271 001,00грн, в тому числі : за серпень 2016 року на суму 47 129,00грн, жовтень 2016 року на суму 45 555,00грн., за листопад 2016 року на суму 170 817,00грн та за грудень 2016 року на суму 7 500,00грн.

До зазначених правопорушень, на думку контролюючого органу, призвело непідтвердження документально реальності здійснення господарських операцій Позивача з ТОВ «Фаворит-СВ» та ТОВ «Апостеріорі».

Також, на викладені в Акті перевірки висновки вплинула інформація з бази даних ДФС України «Податковий блок» про те, що ТОВ «Фаворит-СВ» та ТОВ «Апостеріорі» не могли виконати свої зобов`язання за правочинами укладеними з позивачем в силу відсутності матеріально-технічної бази. Крім того, посилаючись існування порушеного кримінального провадження відносно посадових осіб ТОВ «Фаворит-СВ» та ТОВ «Апостеріорі», посадовці вказують на фіктивний характер відповідних господарських операцій.

Не погоджуючись із такими висновками Акта перевірки, ТОВ «Ліма-Буд» подало до ГУ ДФС у м. Києві заперечення від 07.10.2019 № 07/10/2019-01.

На підставі Акта перевірки Відповідачем 22.10.2019 року прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме:

- №0105, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств, на загальну суму 365 852,00грн. (з яких 243 901,00грн. - за основним платежем та 121 951,00грн - за штрафними санкціями);

- №0105, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість на загальну суму 335 808,00грн. (з яких 223 872,00 грн. - за основним платежем та 111 936,00 - за штрафними санкціями).

У той же час, за результатами адміністративного оскарження вказаних вище податкових повідомлень-рішень, Державна фіскальна служба України залишила їх без змін, а скаргу ТОВ «Ліма-Буд» від 28.11.2019 № 28/11/2019-1 - без задоволення.

Згідно із цим, вважаючи, що Відповідачем були порушені права та охоронювані законом інтереси Підприємства під час проведення перевірки та прийняття податкових повідомлень-рішень від 22.10.2019 № 0105 та № 0105, Позивач оскаржив їх у судовому порядку.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач не погоджується з податковими повідомленнями-рішеннями від 22.10.2019 № 0105 та № 0105, оскільки акт перевірки (за наслідками якого прийняті оскаржувані ППР) не містить належних та допустимих доказів вчинення податкового правопорушення, а викладений в акті перевірки висновок Головного управління ДПС у м. Києві базується лише на припущеннях, що суперечить вимогам ПК України та інших норм законодавства, отже є помилковим.

Позивач вважає, що контролюючий орган здійснив вказані висновки без належного обґрунтування правової позиції та, відповідно, діяв в всупереч принципам податкового законодавства, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

На думку позивача дії податкового органу суперечать матеріальному інтересу, котрий має платник податків у податкових правовідносинах, і який полягає у належній фіксації податковим органом обставин господарської діяльності платника податків, неухильному дотриманні органом управління визначених законом процедур реалізації владних управлінських функції, здійснення таких процедур лише в разі наявності визначених законом підстав тощо.

Таким чином, отримана відповідачем інформація не може бути належним доказом порушення позивачем податкової дисципліни, оскільки остання не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом а ні в розумінні процесуального закону, а ні в розумінні ПК України.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Фаворит-СВ» (код 39986154) контролюючий орган зазначає наступне.

Згідно наданих до перевірки документів, встановлено що взаємовідносини позивача з ТОВ «Фаворит-СВ» відбувалися на підставі договорів підряду, а саме:

Договор підряду від 04.11.2016 № 04/11-11, відповідно до якого вбачається, що ТОВ «ЛІМА-БУД», яке є платником податку на прибуток на загальних підставах, в особі директора ОСОБА_1 , який діє на підставі Статуту підприємства, названий в подальшому «Замовник», з одного боку, та ТОВ «ФАВОРИТ-СВ», іменоване надалі «Підрядник», що є платником податку на прибуток на загальних підставах, в особі директора Кобижського Григорія Миколайовича, що діє на підставі Статуту підприємства, з іншої Сторони, надалі разом іменовані - «Сторони», уклали цей Договір про наступне:

1. ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ

1.1. Підрядник зобов`язується у 2016 році виконати роботи, надати послуги Замовнику, визначені в п. 1.2., а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

1.2. Найменування послуг: Ремонт пошкодженої кабельної лінії (додаткові роботи) з встановленням муфт та комплексу робіт з відновлення асфальтобетонного покриття на об`єкті «Технічне переоснащення діючих електричних мереж 10 кВ живлення РП-28», за адресою: м. Київ, Святошинський район, вул. Дружківська, просп. Перемоги, пл. Героїв Бреста, вул. Генерала Вітрука.

1.3. Строк дії договору - з моменту його підписання до повного виконання умов цього договору сторонами.

1.4. Підрядник бере на себе зобов`язання та гарантує своєчасне оформлення всіх необхідних дозвільних документів для можливості виконання робіт.

Договір підряду від 07.11.2016 № 05/11-16, відповідно до якого ТОВ «ЛІМА-БУД», яке є платником податку на прибуток на загальних підставах, в особі директора ОСОБА_1 , який діє на підставі Статуту підприємства, названий в подальшому «Замовник», з одного боку, та ТОВ «ФАВОРИТ-СВ», іменоване надалі «Підрядник», що є платником податку на прибуток на загальних підставах, в особі директора Кобижського Григорія Миколайовича, що діє на підставі Статуту підприємства, з іншої Сторони, надалі разом іменовані - «Сторони», уклали цей Договір про наступне:

1. ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ

1.1. Підрядник зобов`язується у 2016 році виконати роботи, надати послуги Замовнику, визначені в п. 1.2., а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

1.2. Найменування послуг: Очищення та вивезення снігу з будівельного майданчика, за адресою: м. Київ, Святошинський район, вул. Дружківська, просп. Перемоги, пл. Героїв Бреста, вул. Генерала Вітрука.

1.3. Строк дії договору - з моменту його підписання до повного виконання умов цього договору сторонами.

1.4. Підрядник бере на себе зобов`язання та гарантує своєчасне оформлення всіх необхідних дозвільних документів для можливості виконання робіт.

Договір підряду від 24.08.2016 № 24/08-16, відповідно до якого, ТОВ «ЛІМА-БУД», яке є платником податку на прибуток на загальних підставах, в особі директора ОСОБА_1 , який діє на підставі Статуту підприємства, названий в подальшому «Замовник», з одного боку, та ТОВ «ФАВОРИТ-СВ», іменоване надалі «Підрядник», що є платником податку на прибуток на загальних підставах, в особі директора Кобижського Григорія Миколайовича, що діє на підставі Статуту підприємства, з іншої Сторони, надалі разом іменовані - «Сторони», уклали цей Договір про наступне:

Стаття 1. Предмет Договору

1.1. Підрядник зобов`язується виконати власними силами або із залученням третіх юридичних та фізичних осіб (далі - «Субпідрядників») комплекс робіт по відновлення благоустою по вул. Невській на об`єкте: «Житлово-офісно-торговельний комплекс з підземним паркінгом за адресою: просп. Перемоги 90/1 в Шевченківському районі м. Києва». Перелік та обсяг робіт на об`єкті визначено сторонами в Договірних цінах, що є невід`ємною частиною цього Договору.

1.2. Замовник зобов`язується прийняти та здійснити оплату робіт, що виконані Підрядником та відшкодувати вартість матеріалів, що використані Підрядником при виконанні робіт.

1.3. Перелік та обсяг робіт із зазначенням необхідних матеріалів містяться у Кошторисній документації, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Договір підряду від 02.08.2016 № 02/08-16, відповідно до якого, ТОВ «ЛІМА-БУД», яке є платником податку на прибуток на загальних підставах, в особі директора ОСОБА_1 , який діє на підставі Статуту підприємства, названий в подальшому «Замовник», з одного боку, та ТОВ «ФАВОРИТ-СВ», іменоване надалі «Підрядник», що є платником податку на прибуток на загальних підставах, в особі директора Кобижського Григорія Миколайовича, що діє на підставі Статуту підприємства, з іншої Сторони, надалі разом іменовані - «Сторони», уклали цей Договір про наступне:

1. ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ

1.1. Підрядник зобов`язується у 2016 р. виконати роботи, надати послуги Замовнику, визначені в п. 1.2., а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

1.2. Найменування послуг: Технічне переоснащення діючих електричних мереж ЮкВ живлення РП-28, за адресою: м. Київ, Святошинський район, вул. Дружківська, просп. Перемоги, пл. Героїв Бреста, вул. Генерала Вітрука.

1.3. Строк дії договору - з моменту його підписання до повного виконання умов цього договору сторонами.

1.4. Підрядник бере на себе зобов`язання та гарантує своєчасне оформлення всіх необхідних дозвільних документів для можливості виконання робіт.

ТОВ «Фаворит-СВ» (код 38275537), від імені директора ОСОБА_2 на виконання умов договорів на адресу ТОВ «Ліма-Буд» було підписано акти виконаних робіт (наданих послуг). а саме:

- акти виконаних робіт підписані зі сторони «Виконавця» - від імені ОСОБА_2

- акти виконаних робіт підписані зі сторони «Замовника» - ОСОБА_1 . Розрахунки між СГД здійснювались в безготівковій формі та перераховано грошові кошти на розрахунковий рахунок ТОВ «Фаворит-СВ» в сумі 1 581 006,00 грн.

В бухгалтерському обліку вищезазначені операції відображені наступними проводками:

1) Дт 631 Кт 311 у сумі 1 581 006,00 грн.

2) Дт 23 Кт 631 у сумі 1 317 505,00 грн.

3) Дт 6441 Кт 631 у сумі 263 501,00 грн.

Дебіторська/кредиторська заборгованість по взаємовідносинах з ТОВ «Фаворит-СВ» по рахунку 631 відсутня.

Також, відповідач звертає увагу, що в ході перевірки було встановлено, що керівником, головним бухгалтером та засновником ТОВ «Фаворит-СВ» (код 38275537) на момент здійснення взаємовідносин в одній особі значиться гр. ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який згідно протоколу допиту свідка від 17.01.2018 року СУ ФР ДПІ у Голосіївському р-ні ГУ ДФС у м. Києві надав пояснення про непричетність до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Фаворит-СВ» (код 38275537).

Першим слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 19.01.18 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004, зареєстрованого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. З ст. 212 , ч. 2 ст. 205 КК України.

Фабула: В ході слідства було зібрано матеріали стосовно порушення норм чинного податкового законодавства ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, які організували конвертаційний центр, з використанням якого надавали послуги реальному сектору економіки, шляхом вчинення фіктивних фінансово-господарських операцій, переведення безготівкових коштів у готівку, штучного завищення валових витрат для суб`єктів реального сектору економіки, що призвело до ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах.

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000004 (виділено з КП № 0000020) допитано, як свідка, керівника ТОВ «Фаворит-СВ» (код 38275537) - Кобижського Г.М., який надав показання про непричетність до ведення фінансово - господарської діяльності вказаного Товариства.

В ході досудового розслідування також встановлено, що ОСОБА_2 не здійснював управління ТОВ «Фаворит-СВ» (код ЄДР 38275537), доступу до відкритих банківських рахунків не мав, грошовими коштами, як службова особа, не розпоряджався, постачання товарів, робіт (послуг) від імені Товариства не здійснював.

Крім того, податковий орган зазначив, що згідно актів виконаних робіт ТОВ «Фаворит-СВ» для виконання зазначених робіт залучались спеціальна техніка (будівельні машини і механізми), а саме автомобілі бортові (вантажопідйомність 3т, 5т, 8т), трактори на гусеничному ходу, крани на автомобільному ходу при роботі на монтажі технологічного устаткування (вантажопідйомність 10 т), навантажувачі одноковшові, ескавтори одноковшові дизельні на гусеничному ходу, бульдозери, автогрейдери , котки дорожні причіпні на пневмоколісному ходу, укладальники асфальтобетону тощо, в той же час інформація про наявність на балансі ТОВ «Фаворит-СВ» зазначеної техніки відсутня (не подано фінансовий звіт), згідно зареєстрованих в ЄРПН накладних не встановлено придбання (послуг оренди) зазначеної спецтехніки.

Також в актах виконаних робіт та відомостях ресурсів, зазначено що для виконання робіт залучались працівники з спеціальними будівельними розрядами для виконання будівельно - монтажних робіт та з управління і обслуговування машин та механізмів. Чисельність працюючих ТОВ «Фаворит-СВ» на момент взаємовідносин становить - 1 особа.

В той же час, податковим органом також було встановлено, що під час перевірки відповідно до наданих актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в здійснено аналіз часу, який було витрачено на виконання вказаних робіт по кожному окремому акту та об`єкту та встановлено неможливість виконання власними силами ТОВ «Фаворит-СВ» такого обсягу робіт. В актах виконаних робіт відсутня інформація про Субпідрядника, який міг би виконувати зазначені роботи.

ТОВ «Фаворит-СВ» у перевіряємому періоді виконувало різноманітний комплекс робіт і послуг, а саме ремонтні роботи, монтажні роботи, консалтингові та інжинірингові послуги, ремонтно-оздоблювальні роботи та інше. Номенклатура та обсяг реалізованих послуг свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності за відсутності трудових ресурсів без наявності основних засобів та без залучення субпідрядних організацій.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Апостеріорі» (код 40688935) контролюючий орган зазначає наступне.

Згідно наданих до перевірки документів, встановлено що взаємовідносини відбувалися на підставі договору надання послуг № 11/11-16 від 11.11.2016, відповідно до якого, ТОВ «ЛІМА-БУД», яке є платником податку на прибуток на загальних підставах, в особі директора ОСОБА_1 , який діє на підставі Статуту підприємства, названий в подальшому «Замовник», з одного боку, та ТОВ «АПОСТЕРІОРІ», іменоване надалі «Виконавець», що є платником податку на прибуток на загальних підставах, в особі директора Бурдейного Юрія Борисовича, що діє на підставі Статуту підприємства, з іншої Сторони, надалі разом іменовані - «Сторони», уклали цей Договір про наступне:

1. ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ

1.1. Виконавець зобов`язується у 2016 р. виконати роботи, надати послуги Замовнику, визначені в п. 1.2., а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

1.2. Найменування послуг: Збір, групування та падання вихідних даних для розроблення проекту.

1.3. Строк дії договору - з моменту його підписання до повного виконання умов цього договору сторонами.

1.4. Виконавець бере на себе зобов`язання та гарантує своєчасне оформлення всіх документів для можливості виконання робіт.

2. ВАРТІСТЬ ДОГОВОРУ

2.1. Загальна вартість робіт за Договором є твердою і складає 45 000,00 (Сорок п`ять тисяч гривень 00 копійок), в т.ч. ПДВ - 20 %.

ТОВ «Апостеріорі», від імені директора Будрейного Ю.Б. та ТОВ «Ліма-Буд» було підписано акт здачі приймання робіт (надання послуг).

Акт підписаний зі сторони «Виконавця» - без підпису.

Акт підписаний зі сторони «Замовника» - ОСОБА_1 .

Розрахунки між СГД здійснювались в безготівковій формі та перераховано грошові кошти на розрахунковий рахунок ТОВ «Апостеріорі» в сумі 45 000,00 грн., що підтверджується наступним платіжним від 07.12.2016 (проведено банком 07.12.2016 року) № 565 на суму 45 000,00 грн.

В бухгалтерському обліку вищезазначені операції відображені наступними проводками:

- Дт 631 Кт 311 у сумі 45 000,00 грн.

- Дт 23 Кт 631 у сумі 37 500,00 грн.

- Дт 6441 Кт 631 у сумі 7 500,00 грн.

Дебіторська/кредиторська заборгованість по взаємовідносинах з ТОВ «Апостеріорі» по рахунку 631 відсутня.

Також, податковим органом, в ході перевірки було встановлено, що керівником, головним бухгалтером та засновником ТОВ «Апостеріорі» (код 40688935) на момент здійснення взаємовідносин в одній особі значиться гр. ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який згідно протоколу допиту свідка від 11.08.2017 року СУ ФР ОУ ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, надав показання щодо непричетності до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Апостеріорі» та повідомив, що зареєстрував товариство за грошову винагороду. До АІС «СФП» внесено облікову картку суб`єкта фіктивного підприємництва, вихідний № 2846/8/26-54-21-03 дата 06.06.2018.

Орган ДПС, який виявив та відпрацював СФП - 2654 ГУ ДФС у м. Києві (Оболонський р-н м. Києва), допитано гр. ОСОБА_5 , який повідомив, що зареєстрував підприємство за грошову винагороду.

Згідно довідки по кримінальному провадженню № 0000026 від 07.04.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.

Слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000026 від 07.04.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.

Допитані в рамках кримінального провадження ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , які є керівниками ТОВ «БК Деара» (), ТОВ «Техно Коло» (код СДРПОУ 41035511), ТОВ «Гермес Груп» (). ПП «Пласт Плюс» (), ТОВ «Трейд Юніверс 23» (). ТОВ «Марсель Груп» (), ТОВ «Монофакт» (), ТОВ «Лейкон Груп» (), ТОВ «Грін Ворлд» (), ТОВ «Апостеріорі» (), ТОВ «Єлагін» (), ТОВ «Буд Союз Капітал» (), ТОВ «Фан Трейд» зазначили, що вони не причетні до господарської діяльності вказаних підприємств, товари, роботи, послуги не поставляли та не виконували.

За сукупністю вищевикладених фактів, перевіркою не підтверджується проведення господарських операцій ТОВ «Ліма-Буд» за 2016 рік по взаємовідносинах ТОВ «Фаворит-СВ» (код 38275537) та ТОВ «Апостеріорі» (код 40688935) перевіркою встановлено документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності, у зв`язку з чим відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.

ВИСНОВКИ ЩОДО НАЯВНОСТІ/ВІДСУТНОСТІ ПОРУШЕНЬ

Під час розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутність порушення прав позивача з боку відповідача.

НОРМИ ПРАВА

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України; Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України); Податкового кодексу України (далі - ПК України); Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"; Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення № 88) ; Порядку заповнення податкової накладної затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307 зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 26 січня 2016 р. за № 137/28267 (далі - Порядок №1307), у відповідних редакціях, що діяли на момент спірних правовідносин.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Приписами п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36); дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно (14.1.54); продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об`єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг). Продаж результатів робіт (послуг) включає, зокрема, надання права на користування товарами за договорами оперативного лізингу (оренди), продажу, передачі права відповідно до авторських або ліцензійних договорів, а також інші способи передачі об`єктів авторського права, патентів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної, у тому числі промислової власності; (14.1.203.); розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (14.1.231.).

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПКУ, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає витрати як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За правилами пунктів 138.4 та 138.5 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг; інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 138.6 статті 138 Податкового кодексу України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Наведені правові норми вказують, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Об`єктом оподаткування, згідно п. 185.1 ст. 185 ПКУ, є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно п. 200.1 ст. 200 ПКУ, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (абз. 1 п. 200.2 ст. 200 ПКУ).

У свою чергу, відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, пп. «а» п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 ПКУ, «податковий кредит» - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно п. 198.1 ст. 198 ПКУ, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (абз. 1 п. 198.2 ст. 198 ПКУ).

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПКУ, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацами 1 - 3 п. 198.6 ст. 198 ПКУ встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Водночас, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон Українивід 16.07.1999 № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 996-ХIV, «первинний документ» - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ має дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПКУ визначено, що «господарська діяльність» - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Разом із тим, Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-XIV (надалі - Закон №996) визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону №996 бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно із ч.1 ст.9 Закону №996 (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

При цьому у ст.1 цього Закону визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Водночас, порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи), встановлюється Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 р. (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин/надалі - Положення №88).

За вимогами п.1.2 Положення №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Пунктом 2.1 Положення №88 передбачено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що будь-які документи (у тому числі договори, акти, рахунки, звіти тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Між тим, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п.2.4 Положення №88).

Отже, системний аналіз наведених вище норм свідчить, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування показників податкового обліку платника податків. При цьому за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Аналогічна позиція викладена у наступних постановах Верховного Суду: №К/9901/2803/18 від 30.01.2018 р. у справі №820/11856/13-а; №К/9901/5557/18 від 31.01.2018 р. у справі №826/245/14; №К/9901/7258/18 від 06.02.2018 р. у справі №810/6695/14; №К/9901/27694/18 від 04.04.2018 р. у справі №808/2519/15.

Як вбачається з матеріалів справи, у перевіряємий період між позивачем та ТОВ «Фаворит-СВ» укладено ряд договорів, а саме:

1. Договір підряду № 02/08-16 від 02.08.2016 року, відповідно до умов якого ТОВ «Фаворит-СВ» зобов`язувалось у 2016 році виконати роботи з технічного переоснащення діючих електричних мереж 10кВ живлення РП-28, за адресою: м. Київ, Святошинський район, вул. Дружківська, просп. Перемоги, пл. Героїв Бреста, вул. Генерала Вітрука (т.1 а.с.66-68).

Умовами вказаного договору встановлено, що ТОВ «Фаворит-СВ» зобов`язувалось: приступити до фактичного виконання робіт не пізніше п`яти робочих днів з моменту отримання авансу від замовника, виконати роботи у повному обсязі та у строки передбачені умовами договору, відповідно до затвердженої проектної документації та вимогам до робіт що виконуються на підставі спеціальної ліцензії; забезпечити Замовнику можливість здійснення контролю на стадії виконання робіт, призначити і забезпечити присутність на об`єкті виконання робіт, протягом усього періоду виконання робіт, відповідальну особу для оперативного вирішення всіх питань пов`язаних із якісним і належним виконанням договірних зобов`язань (п. 4 Договору).

Здача робіт передбачених умовами Договору, відповідно до його пункту 5, здійснюється по супровідних документах Підрядника (акти на приховані роботи, протоколи буріння т актах виконаних робіт). Супровідні документи надаються Замовнику протягом трьох днів з дня отримання акту здачі-приймання робіт.

Загальна вартість робіт за Договором визначається за фактично виконаним обсягом робіт, після підписання сторонами Актів виконаних робіт за формою Ф КБ-3 (п.2 Договору).

2. Договір підряду № 04/11-П від 04.11.2016 року, відповідно до умов якого ТОВ «Фаворит-СВ» зобов`язувалось у 2016 році виконати роботи, а саме - ремонт пошкодженої кабельної лінії з встановленням муфт та комплексу робіт з відмовлення асфальтобетонного покриття на об`єкті «Технічне переоснащення діючих електричних мереж 10 кВ за адресою: м. Київ, Святошинський район, вул.. Дружківська, просп.. Перемоги, пл. Героїв Бреста, вул. Генерала Вітрука» (т.1 а.с. 75-77).

Умовами вказаного договору встановлено, що ТОВ «Фаворит-СВ» зобов`язувалось: приступити до фактичного виконання робіт не пізніше п`яти робочих днів з моменту отримання авансу від замовника, виконати роботи у повному обсязі та у строки передбачені умовами договору, відповідно до затвердженої проектної документації та вимогам до робіт що виконуються на підставі спеціальної ліцензії; забезпечити Замовнику можливість здійснення контролю на стадії виконання робіт, призначити і забезпечити присутність на об`єкті виконання робіт, протягом усього періоду виконання робіт, відповідальну особу для оперативного вирішення всіх питань пов`язаних із якісним і належним виконанням договірних зобов`язань (п. 4 Договору).

Здача робіт передбачених умовами Договору, відповідно до його пункту 5, здійснюється по супровідних документах Підрядника (акти на приховані роботи, протоколи буріння т актах виконаних робіт). Супровідні документи надаються Замовнику протягом трьох днів з дня отримання акту здачі-приймання робіт.

Сума Договору є твердою та складає 15 000,00грн в тому числі ПДВ-20% (п.2 Договору).

3. Договір підряду № 05/11-16 від 07.11.2016 року, відповідно до умов якого ТОВ «Фаворит-СВ» зобов`язувалось у 2016 році виконати роботи, а саме - очищення та вивезення снігу з будівельного майданчика за адресою :м. Київ, Святошинський район, вул.. Дружківська, просп.. Перемоги, пл.. Героїв Бреста, вул.. Генерала Вітрука (т. 1 а.с.78-80).

Умовами вказаного договору встановлено, що ТОВ «Фаворит-СВ» зобов`язувалось: приступити до фактичного виконання робіт не пізніше п`яти робочих днів з моменту отримання авансу від замовника, виконати роботи у повному обсязі та у строки передбачені умовами договору, відповідно до затвердженої проектної документації та вимогам до робіт що виконуються на підставі спеціальної ліцензії; забезпечити Замовнику можливість здійснення контролю на стадії виконання робіт, призначити і забезпечити присутність на об`єкті виконання робіт, протягом усього періоду виконання робіт, відповідальну особу для оперативного вирішення всіх питань пов`язаних із якісним і належним виконанням договірних зобов`язань (п. 4 Договору).

Здача робіт передбачених умовами Договору, відповідно до його пункту 5, здійснюється по супровідних документах Підрядника (акти на приховані роботи, протоколи буріння т актах виконаних робіт). Супровідні документи надаються Замовнику протягом трьох днів з дня отримання акту здачі-приймання робіт.

Відповідно до пункту 2 Договору, вартість робіт за таким є орієнтовною та складає 25 000,00грн, в тому числі ПДВ-20%. Загальна вартість робіт визначається за фактично виконаним обсягом робіт, після підписання сторонами Актів виконаних робіт. Вартість очищення та вивезення снігу з будівельного майданчика складає 230 грн/м3;

4. Договір надання послуг 24/08-16 від 24.08.2016 року, відповідно до умов якого ТОВ «Фаворит-СВ» зобов`язувалось виконати комплекс робіт по відновленню благоустрою по вулиці Невській на об`єкті « Житлово-офісно-торгівельний комплекс з підземним паркінгом за адресою: проспект Перемоги 90/1 в Шевченківському районі міста Києва».

Відповідно до пункту 1.1 перелік робіт та обсяг робіт на об`єкті визначено сторонами в Договірних цінах, що є невід`ємною частиною цього договору. Крім того, замовник зобов`язується відшкодувати вартість матерів, що використані Підрядником при виконанні робіт.

Пунктом 3 Договору встановлено, що до початку робіт Замовник передає Підряднику будівельний майданчик де повинні провадитись роботи по благоустрою території на підставі відповідного акту. При цьому строк виконання робіт не повинен перевищувати 14 календарних днів.

Порядок виконання робіт визначено ; пунктом Договору, де зокрема, окрім іншого, встановлено, що Підрядник зобов`язаний виконати роботи у точній відповідності з узгодженою проектною документацією, два екземпляра якої Підрядник зобов`язаний передати Замовнику в термін трьох робочих днів з дня підписання договору.

Відповідно до пункту 8 Договору Замовник зобов`язаний впродовж трьох робочих днів з дати одержання письмового повідомлення Підрядника та надання Підрядником акта приймання-здачі, або впродовж трьох робочих днів після заяви Підрядника про повне завершення робіт учинити інспекцію об`єкта та виконаних робіт. В разі згоди Замовника на прийом робіт, сторонами підписується Акт виконаних робіт;

Крім того, позивачем укладено Договір надання послуг № 11/11-16 від 11.11.2016 року з ТОВ «Апостеріорі», відповідно до умов якого ТОВ «Апостеріорі» зобов`язувалось у 2016 році виконати роботи із збору, групування та надання вихідних даних для розроблення проекту (т1 а.с. 81-83).

Умовами вказаного договору встановлено, що ТОВ «Апостеріорі» зобов`язувалось: приступити до фактичного виконання робіт не пізніше п`яти робочих днів з моменту отримання авансу від замовника, виконати роботи у повному обсязі та у строки передбачені умовами договору; забезпечити Замовнику можливість здійснення контролю і технічного нагляду за відповідністю об`єму, вартості і якості виконаних робіт чинному законодавству України.

Здача робіт передбачених умовами Договору, відповідно до його пункту 5, здійснюється на підставі акту здачі-приймання робіт.

Відповідно до пункту 2 Договору, вартість робіт за таким є твердою та складає 45 000,00грн, в тому числі ПДВ-20%.

В підтвердження настання реальних наслідків за вказаними правочинами позивачем як до перевірки так і до суду надано належним чином засвідчені копії акту здачі-приймання робіт від 07.12.2016 року на загальну суму 45 000,00грн в тому числі ПДВ на суму 7 500,00грн, акту здачі-приймання робіт від 17.10.2016 року, довідки про вартість виконаних робіт за жовтень 2016 року від 24.10.2016 року на суму 213 346,13грн, акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року за формою КБ-2в, довідки про вартість виконаних робіт за листопад 2016 року від 11.11.2016 року на суму 32 850,86грн, довідки про вартість виконаних робіт за листопад 2016 року від 24.11.2016 року на суму 56 649,52грн, акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року за формою КБ-2в, відомості ресурсів, акту здачі-приймання робіт від 17.10.2016 року на загальну суму 23 000,40грн в тому числі ПДВ на суму 3 833,40грн, акту здачі-приймання робіт від 21.11.2016 року на загальну суму 15 000,00грн в тому числі ПДВ на суму 2500,00грн, довідки про вартість виконаних робіт за листопад 2016 року від 22.11.2016 року на суму 74 982,97грн, акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року за формою КБ-2в, відомості ресурсів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не надавалися, то, відповідно, придбання таких послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права на придбання послуг (товарів) з метою їх використання у господарській діяльності.

Як зазначено у листі Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку господарські операції мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Згідно усталеної позиції Верховного Суду України при розгляді справ даної категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень суду не вдалось встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та вищевказаними контрагентами, мету придбання та обставини використання придбаних послуг (робіт) у власній господарській діяльності позивача, та спеціальну податкову правосуб`єктність учасників господарських операцій.

Крім того, по всім вищевказаним господарським операціям позивачем жодним чином не обґрунтовано ділової мети замовлення вказаних послуг, не підтверджено доказами рух коштів, що ці послуги були дійсно оплачені.

Фактично надано лише копії договорів на замовлення послуг, специфікацій, акти надання послуг, платіжні доручення, акти звірки взаєморозрахунків, податкові накладні, які частково не відповідають вимогам щодо оформлення.

З огляду на наведене та з аналізу матеріалів справи в сукупності, суд дійшов висновку, що контрагентами позивача здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій на користь позивача і складено первинні бухгалтерські документи всупереч норм частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та підпункту. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704. Оскільки відсутній факт формування згідно з абзацом 2 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання послуг.

Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу 5 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

Сам факт наявності документів, складених з посиланням на надання послуг не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № №910/4994/18.

При цьому, відповідач наполягав на нереальності вказаних господарських операцій, в тому числі у зв`язку з наявністю матеріалів кримінальних проваджень.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом, щодо ТОВ «Фаворит-СВ» в ході перевірки було встановлено, що керівником, головним бухгалтером та засновником ТОВ «Фаворит-СВ» (код 38275537) на момент здійснення взаємовідносин в одній особі значиться гр. ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який згідно протоколу допиту свідка від 17.01.2018 СУ ФР ДПІ у Голосіївському р-ні ГУ ДФС у м. Києві надав пояснення про непричетність до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Фаворит-СВ» (код 38275537).

Також, щодо ТОВ «Апостеріорі» податковим органом було встановлено, що керівником, головним бухгалтером та засновником (код 40688935) на момент здійснення взаємовідносин в одній особі значиться гр. ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який згідно протоколу допиту свідка від 11.08.2017 СУ ФР ОУ ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, надав показання щодо непричетності до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Апостеріорі» та повідомив, що зареєстрував товариство за грошову винагороду. До АІС «СФП» внесено облікову картку суб`єкта фіктивного підприємництва, вихідний № 2846/8/26-54-21-03 дата 06.06.2018

Оскільки наявні в матеріалах справи документи щодо здійснення господарських операцій позивача з контрагентами, директори яких заперечують свою участь у створенні та діяльності вказаних підприємств - контрагентів позивача, суд вважає, що вказані документи не є належним чином оформленими та не містять ознак первинних документів у розумінні положень Податкового кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що такі документи не можуть бути враховані як юридично значимі документи на підтвердження виконання спірних операцій та, відповідно, для цілей відображення спірних операцій в бухгалтерському та податкового обліку, а отже і для цілей формування спірних сум податкового кредиту.

Згідно з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 26 січня 2016 року № 826/11928/15, платник податку повинен бути розумним та обачним при виборі контрагента. Перевірка наявності у постачальника державної реєстрації та реєстрації у податковому органі не характеризує підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку відповідних товарів. Отже, заходи, спрямовані на отримання витягу з Єдиного державного реєстру та інших документів реєстраційного характеру, є не достатніми, позаяк отримані платником відомості не дозволяють кваліфікувати контрагентів як добросовісних партнерів, що гарантують виконання своїх зобов`язань через уповноважених представників.

З огляду на встановлені обставини, суд вбачає, що податкові накладні, що стали підставою для формування податкового кредиту, у випадку їх заповнення не уповноваженими особами не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноваженими особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів (робіт, послуг), а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Статус фіктивного нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, а господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05.03.2012 (справа №21-421а11), від 01.12.2015 у справі №21-1661а15, від 02.12.2015 у справі №21-3849а15).

Стала практика Верховного Суду України (рішення від 22.03.2016 у справі №810/6201/14, від 26.04.2016 №2а-4201/11/2670, від 12.04.2016 №826/17617/13-а тощо), виходить із того, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентом від імені особи, яка заперечує свою участь у створенні та діяльності контрагента платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Згідно з частини 1 статті 9, статті 72, частин 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати в цьому випадку стягненню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Відмовити у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Ліма-Буд».

2. Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова