Справа № 640/3003/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року м. Київ № 640/3003/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Акціонерного товариства «БТА Банк»

до Державної податкової служби України

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство «БТА Банк» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - Відповідач), в якому просить суд:

- визнати Розрахунки коригування №№ 51, 52, 53, 54 від 29.12.2018 року зареєстрованими у день їх фактичного відправлення та отриманими Державною фіскальною службою України протягом операційного дня, тобто 15 січня 2019 року;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати Розрахунки коригування №№ 51, 52, 53, 54 від 29.12.2018 року днем їх фактичного відправлення протягом операційного дня, тобто 15 січня 2019 року, та надати квитанції про таку реєстрацію.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.02.2019р. відкрито спрощене позовне провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивачем було складено 12 розрахунків коригування до зведених податкових накладних та надіслано їх до ЄРПН в операційний час 15.01.2019p.

Проте 07.02.2019 року до позивача надійшов лист від відповідача № 5354/6/99-99-09-07-02- 15 від 01.02.2019 року з повідомленням про те, що Розрахунки коригування (надалі - РК) №№ 51, 52, 53, 54 від 29.12.2018 року до відповідача взагалі не надходили. При цьому відповідач погодився з тим, що станом на 15.01.2019 року його сервер був перенавантажений, що вплинуло на процес обробки запитів на отримання відомостей з ЄРПН, але не на процес прийняття податкових накладних/розрахунків коригування.

Таким чином, на думку позивача, ним вчинено всі дії щодо реєстрації РК в межах встановлених ПК України строків для реєстрації таких податкових накладних, однак така реєстрація не відбулася з незалежних від позивача причин, тому вважає таку відмову в реєстрації необгрунтованою, що має наслідком нанесення збитків Позивачу у вигляді штрафів відповідно до ст. 120-1 ПК України.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з підстав того, що позивач у адміністративному позові не вказує та не посилається на ті рішення контролюючого органу, які на його думку є протиправними та підлягають скасуванню, а характер спірних правовідносин є незрозумілим.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.06.2020 суд замінив відповідача його правонаступником, а саме: Державну фіскальну службу України замінив на Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що за підсумками 2018 року АТ «БТА Банк» на підставі п. 199.4 ст.199 ПКУ було здійснено перерахунок частки використання товарів/послуг в оподатковуваних операціях, виходячи з фактичних обсягів проведених протягом року оподатковуваних та неоподатковуваних операцій.

За результатами такого перерахунку 29.12.2018 АТ «БТА Банк» було складено 12 розрахунків коригування до зведених податкових накладних, зокрема №№ 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57 та 15.01.2019 в період часу з 16 год. 20 хв. по 16 год. 26 хв були надіслані до ЄРПН на реєстрацію, про що свідчать протоколи перевірки в програмному забезпеченні «M.E.doc» про результати відправки файлів, засобами якого здійснюється документообіг з Державною фіскальною службою України.

Проте протягом решти операційного дня 15.01.2019 квитанцій щодо прийняття або неприйняття цих розрахунків коригування на адресу позивача не надійшли.

16.01.2019 позивачем було отримано квитанції про реєстрацію 7 розрахунків коригування №№ 46, 47, 48, 49, 50, 55, 56 із 12 відправлених, відмовлено у реєстрації 1 розрахунку коригування № 57, а дані щодо статусу ще 4 розрахунків коригування були відсутні №№ 51, 52, 53, 54.

16.01.2019 АТ «БТА БАНК» звернувся з листом № 22/23 до Департаменту обслуговування платників Державної фіскальної служби України з питанням про надання підтвердження, що у зв`язку з відсутністю протягом операційного дня квитанцій про прийняття або неприйняття 4 розрахунків коригувань не з вини Банку, такі розрахунки коригувань можна вважати зареєстрованими в ЄРПН, та, відповідно, це є підставою для не застосовування відповідальності, передбаченої ст. 120-1 ПК України за порушення граничних термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригувань.

Листом-відповіддю № 5354/6/99-99-09-07-02-15 від 01.02.2019 року відповідач повідомив позивача, що Розрахунки коригування №№ 51, 52, 53, 54 від 29.12.2018 до відповідача взагалі не надходили. Також у вказаному листі відповідач зазначив, що 15.01.2019 його сервер був перенавантажений, що вплинуло на процес обробки запитів на отримання відомостей з ЄРПН, але не на процес прийняття податкових накладних/розрахунків коригування.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач і звернувся з даним позовом.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Постанова № 1246).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 187.1. ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

У п. 188.1. ст. 188 ПК України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) та надати покупцю за його вимогою (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

У пп. 14.1.60 п. 14 ст. 14 ПК України визначено, що ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з п.п. 12-15 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1. ст.192 та п.201.10. ст.201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п.201.1. ст.201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. ст.200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п.201.16. ст.201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття».

У пункті 3 Порядку № 1246 визначено, що операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Отже, законодавством регламентовано обов`язок платника податків зареєструвати в ЄРПН виписані податкові накладні, який виконується шляхом надіслання їх для реєстрації ДФС.

При цьому, зазначеному обов`язку платника кореспондує обов`язок ДФС України надіслати такому платнику протягом операційного дня (з 8-ї години до 20-ї години) квитанцію про прийняття або неприйняття поданих податкових накладних для їх реєстрації в ЄРПН.

При цьому, ведення Єдиного реєстру податкових накладних здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, а саме ДФС України, на яку покладено обов`язок прийняття, реєстрації та обробки податкових накладних, поданих в електронному вигляді платником податків. Підставою для відмови у прийнятті податкових накладних в електронному вигляді може бути лише порушення їх формування у відповідності до податкового законодавства України.

Судом встановлено, що 15.01.2019 позивачем були надіслані на адресу відповідача Розрахунки коригування від 29.12.2018 №№ 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57. Вказані РК були надіслані 15.01.2019 року до відповідача за допомогою ПЗ «М.E.doc» для реєстрації в ЄРПН з використанням прямого з`єднання з сервером відповідача та з використання електронної пошти позивача на електронну пошту відповідача () з причини відсутності прямого з`єднання з сервером відповідача. Зокрема:

- РК № 46 надісланий 15.01.2019 о 16:20 на електронну пошту

- РК № 47 надісланий 15.01.2019 о 16:22 - пряме з`єднання

- РК № 48 надісланий 15.01.2019 о 16:23 на електронну пошту

- РК № 49 надісланий 15.01.2019 о 16:23 на електронну пошту

- РК № 50 надісланий 15.01.2019 о 16:23 - пряме з`єднання

- РК № 51 надісланий 15.01.2019 о 16:23 на електронну пошту

- РК № 52 надісланий 15.01.2019 о 16:24 на електронну пошту

- РК № 53 надісланий 15.01.2019 о 16:24 на електронну пошту

- РК № 54 надісланий 15.01.2019 о 16:25 на електронну пошту

- РК № 55 надісланий 15.01.2019 о 16:26 на електронну пошту

- РК № 56 надісланий 15.01.2019 о 16:26 - пряме з`єднання

- РК № 57 надісланий 15.01.2019 о 16:26 - пряме з`єднання

Дані відомості підтверджуються протоколами ПЗ «M.E.doc» про результати відправки файлів та витягами з Log-файлів ПЗ «М.Е.dос» та поштового серверу позивача станом 15.01.2019 року.

Отже, відповідно до протоколів ПЗ «М.Е.dос» та витягів з Іog-файлів ПЗ «М.Е.dос» та поштового серверу позивача, Рахунки коригування №№ 51, 52, 53, 54 від 29.12.2018 року було направлено 15.01.2019 року в період з 16 год. 23 хв. по 16 год. 25 хв. шляхом передачі з використанням електронної пошти позивача на сервер електронної пошти відповідача.

Відповідно до абзацу 3 п. 2 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», Затвердженого Постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010р. (у редакції постанови КМ України № 341 від 2017р.), операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Отже, позивач не порушував встановленого часу операційного дня.

Таким чином, на переконання суду, відомості, що містяться у протоколах ПЗ «М.Е.dос» про результати відправки файлу, витягах з Log-файлів ПЗ «М.Е.dос» та поштового серверу позивача станом 15.01.2019 року є доказами того, що РК №№ 51, 52, 53, 54 були відправлені позивачем за існуючими технічними можливостями у операційний час та в строки для подання розрахунків коригування ПДВ, але не були зареєстровані в ЄРПН з причин незалежних від технічних можливостей позивача.

Відсутність технічних можливостей у Державної фіскальної служби України 15.01.2019 такої реєстрації підтверджується також оголошенням від 15.01.2019 року на офіційному сайті відповідача http://sfs.gov.ua/media-tsentr/novini/364075.html. про перенавантаженням серверу і затримки в реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування.

При цьому, відповідач, протягом наступного дня після надсилання Розрахунків коригування, тобто 16.01.2019 року, також не надіслав квитанцій про неприйняття РК №№51, 52, 53, 54 від 29.12.2018 року.

Відповідно до абз.13 п. 201.10. ст. 210 ПК України якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, суд приходить до висновку, що РК №№ 51, 52, 53, 54 від 29.12.2018 року було позивачем відправлено 15.01.2019 вчасно, а їх не реєстрація в ЄРПН (неприйняття) відбулася не з вини позивача, що пов`язано з технічними проблемами сервера Державної фіскальної служби України, викликані перенавантаженням під час подання ПН/РК в останній день строку для подачі.

Однак, відповідачем жодних дій для превенції порушення права позивача та дотримання принципу належного урядування вчинено не було. Натомість, як вбачається з матеріалів справи, підставою для неприйняття відповідних розрахунків коригування для їх реєстрації в ЄРПН та ненадіслання позивачу відповідної квитанції стали технічні несправності системи відповідача (вихід з ладу серверу, його перенавантаження).

Разом з тим, суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в п.п. 70, 71 рішення у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE («Рисовський проти України») заява № 29979/04 Європейським судом з прав людини підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування», відповідно до якого, в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Крім того, в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року Європейський суд з прав людини наголосив, що саме на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій та мінімізують ризик помилок.

Європейський суд з прав людини у справах Burdov v. Russia, no. 59498/00, §§ 37- 38, ECHR 2002), Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) зазначив, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою в особі відповідних суб`єктів владних повноважень, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. При цьому, якщо держава схвалила певну концепцію, то суб`єкт владних повноважень вважатиметься таким, що діє протиправно, якщо він відступить від встановлених обов`язків, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у суб`єктів відповідних правовідносин стосовно суворого додержання уповноваженим державою суб`єктом владних повноважень такої політики чи поведінки. У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог - щодо зобов`язання відповідача зареєструвати Розрахунки коригування №№ 51, 52, 53, 54 від 29.12.2018 року днем їх фактичного відправлення протягом операційного дня, тобто 15 січня 2019 року.

Вимоги про визнання вказаних розрахунків коригування зареєстрованими у день їх фактичного відправлення задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 245 КАС України до повноважень адміністративного суду такий спосіб відновлення порушених прав не відноситься.

Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тож, застосування в цій справі способу захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання ДФС зареєструвати подані позивачем податкові накладні в ЄРПН не є втручанням в його дискреційні повноваження та відповідає завданням адміністративного судочинства, регламентованим ст. 2 КАС України.

Аналогічний підхід щодо обрання способу захисту порушеного права застосовано Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 по справі № 825/849/17 та від 06.03.2018 по справі № 826/4475/16.

Разом з тим, у рішенні від 30.01.2003 р. N 3-рп/2003 Конституційний Суд України зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Крім того, у рішенні від 10.04.2008 р. по справі «Вассерман проти Росії» Європейський суд з прав людини також наголосив на тому, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

На переконання суду, для забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача в даному випадку достатнім є зобов`язання відповідача зареєструвати Розрахунки коригування днем їх фактичного відправлення та надати позивачу квитанції про таку реєстрацію.

Також, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність ДПС України щодо нездійснення реєстрації розрахунків коригування.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо нездійснення реєстрації розрахунків коригування №№ 51, 52, 53, 54 від 29.12.2018 року Акціонерного товариства «БТА Банк» в Єдиному реєстрі податкових накладних у день їх фактичного відправлення - 15.01.2019 року.

3. Зобов`язати Державну податкову служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) зареєструвати Розрахунки коригування №№ 51, 52, 53, 54 від 29.12.2018 року Акціонерного товариства «БТА Банк» (04111, м. Київ, вул. Д.Щербаківського 35; ) днем їх фактичного відправлення протягом операційного дня, тобто 15 січня 2019 року, та надати квитанції про таку реєстрацію.

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути на користь Акціонерного товариства «БТА Банк» (04111, м. Київ, вул. Д.Щербаківського 35; ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1 921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій