Справа № 822/1910/16
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1910/16

Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

25 червня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Кузьменко Л.В. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення її до Переліку вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу №980-057-000207811 від 21.03.2016 року;

-зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ "Банк Михайлівський" (далі - Уповноважена особа Фонду) включити її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб .

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 3 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2017 року, позов задовольнив.

Визнав протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за договором банківського вкладу №980-057-000207811 від 21 березня 2016 року.

Зобов`язав уповноважену особу Фонду включити ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за договором банківського вкладу №980-057-000207811 від 21 березня 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що уповноваженою особою Фонду не доведено наявності законних підстав для невключення позивача до Переліку вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Зважаючи на це, зобов`язав уповноважену особу Фонду включити позивача до Переліку вкладників ПАТ "Банк Михайлівський".

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, уповноважена особа Фонду звернулася із касаційною скаргою, у якій просила їх скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 14 травня 2020 року касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» задоволено частково.

Ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2017 року скасовано, справу №822/1910/16 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У висновках Верховного Суду вказано, що судом апеляційної інстанції не надано оцінки наявним в матеріалам доказам, а саме повідомленню на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про зняття обмежень на здійснення операцій по рахунку клієнтів неплатоспроможного банку "ПАТ "Банк Михайлівський" від 06.01.2017 № 06.01.17/05 та додатку до нього, згідно якого позивача включено до переліку осіб, кошти яких підлягають виплаті за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За результатами повторного апеляційного розгляду справи Сьомим апеляційним адміністративним судом встановлено наступне.

Не погоджуючись з рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року Уповноважена особа Фонду, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що Закон України від 3 лютого 2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачає автоматичного включення особи до переліку вкладників на виплату гарантованої суми у зв`язку з ліквідацією банку. Також вказує, що на дату винесення рішення судом апеляційної інстанції, дані про позивача були передані до Фонду, що підтверджується витягом з Переліку фізичних осіб, кошти яких підлягають виплаті на загальну суму 23 200, 67 грн.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України).

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк Михайлівський" був укладений договір банківського вкладу від 21.03.2016 року № 980-057-000207811, згідно з умовами якого вкладник передає банку у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а банк зобов`язується повернути кошти вкладнику та виплатити проценти.

Факт зарахування коштів в сумі 22 970 грн. на рахунок позивача підтверджується квитанцією від 21.03.2016 року №4606270.

23.05.2016 року виконавчою дирекцією Фонду на підставі постанови Правління Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", прийняте рішення №812 про запровадження тимчасової адміністрації з 23 травня 2015 року по 22 червня 2016 року.

Отже, укладення договору банківського вкладу та внесення коштів на рахунок позивача відбулось до запровадження тимчасової адміністрації у банку.

13.06.2016р. виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №991 "Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський", яким продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" з 23.06.2016р. до 22.07.2016р.

Відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016р. №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12.07.2016р. №1213, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13.07.2016р. по 12.07.2018р. включно, призначено Уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнку Ю.П. строком на два роки з 13.07.2016р. по 12.07.2018р.

06.07.2016 року, 12.07.2016 року та 20.07.2016 року позивач зверталась до відповідача із заявою про включення її до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Листом від 10.08.2016р. №3Г1/423 відповідач повідомив позивача, що на підставі п. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в межах повноважень, встановлених порядком №826 від 26.05.2016р, виплати коштів за вашим рахунком № НОМЕР_1 (980) тимчасово обмежені, на строк до шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За результатами перевірки правочинів (у тому числі договорів), вкладники ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами, будуть включені до реєстру вкладників.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення її до переліку вкладників, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що позивач є вкладником на підставі статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" і на неї поширюються гарантії неплатоспроможного банку.

Судом встановлено, що позивача не включено до Переліку вкладників , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Суд дійшов висновку, що станом на час укладення договору та перерахування коштів на рахунок, у банку були відсутні будь-які підстави відмовити позивачу у включенні до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Крім того, суд дійшов висновку, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" всупереч вимогам Закону протиправно не включила дані позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та не визначила позивачу розрахункову суму відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Вирішуючи наведений спір колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частина шоста статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (далі по тексту - Положення) (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними. Файл csv формується за структурою інформаційного рядка файла «Перелік вкладників» (додаток 9) та за правилами формування csv файлів (додаток 10).

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Положення (на час вирішення спору) передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр). Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними. Файл csv формується за структурою інформаційного рядка файлу «Загальний Реєстр / Реєстр переказів» (додаток 12) та за правилами формування csv файлів (додаток 10).

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 4 статті 38 цього Закону передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частина третя статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвелвернулася із касаційною скаргою, у якій просила їх скасувати та прийняти нове, яким відмовити у

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Між тим, суд зазначає, що фактично, Уповноважена особа Фонду визнала нікчемними розрахункові банківські операції з перерахування коштів з одного рахунку на інший. На дату запровадження в Банку тимчасової адміністрації кошти, які позивач передав відповідно до укладеного договору ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» вже обліковувалися на рахунку позивача, відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», оскільки ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» дострокового повернули кошти позивачу, у відповідності укладених з позивачем договорів та відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону №4452-VI вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Таким чином, передбачені Законом №4452-VI гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку (у розумінні статті 2 Закону №4452-VI). Такий статус, з-поміж іншого, передбачає наявність вкладу, залученого, зокрема, на умовах договору банківського рахунка.

За договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (частини перша та друга статті 1066 Цивільного кодексу України).

Договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (частина перша статті 1067 Цивільного кодексу України).

Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом (частини перша та друга статті 1068 Цивільного кодексу України).

Гарантії Фонду є формою участі держави у системі гарантування вкладів фізичних осіб, передбаченої Законом № 4452-VI; для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (статті 2, 25).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.

Отже, Закон № 4452-VI пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Мотиви та доводи наведені у апеляційній скарзі в цій частині, висновків суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що між позивачем та Банком укладено договір банківського вкладу, позивач в силу положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відповідає вимогам до вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, відповідач протиправно не подав до Фонду інформацію щодо позивача про наявність таких підстав, а тому суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про задоволення позову.

Посилання відповідача в обґрунтування апеляційної скарги на те, що позивача не було включено до Переліку вкладників у зв`язку із проведенням перевірки правочинів також безпідставне, оскільки за правилами статті 27 та частини 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" перевірка правочинів на предмет їх нікчемності здійснюється Фондом протягом дії тимчасової адміністрації, а повний перелік вкладників має бути сформований протягом трьох днів з дня отримання фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Крім того, абзац 2 пункту 5 розділу ІІ «Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення" затвердженого рішенням від 26.05.2016р. №826, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.06.2016р. за №863/28993, яким було передбачено можливість проведення перевірки правочинів також і протягом процедури ліквідації банку, визнано незаконним рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2017р. у справі №826/17410/16, яке вступило в законну силу.

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на прийняття рішення про розблокування рахунків позивача та внесення змін до відповідного переліку, що були направленні Фонду для прийняття рішення про включення відомостей про рахунок позивача до Переліку також є безпідставним і не може бути підставою для скасування судових рішень, оскільки такі дії були вчинені відповідачем після прийняття рішення у цій справі.

В той же час, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду не підлягають задоволенню, з таких підстав.

В процесі розгляду справи судом апеляційної інстанції, 23 січня 2017 року відповідач подав суду письмові пояснення до апеляційної скарги та Лист - повідомлення №06.01.17/05 від 06.01.2017 року на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про зняття обмежень на здійснення операцій по рахунку клієнтів неплатоспроможного банку "ПАТ "Банк Михайлівський" від 06.01.2017 № 06.01.17/05 та додатку до нього, згідно якого позивача ОСОБА_1 включено до переліку осіб, кошти яких підлягають виплаті за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб(т.1 а.с.224-225,226-228).

Колегія суддів зазначає, що застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами.

Тобто, застосування судом норм матеріального права повинно вирішити спір, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах, які мають бути встановлені судами на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі.

Предметом розгляду і доведення у даній справі були фактичні обставини щодо наявності чи відсутності у відповідача передбачених законом підстав для невключення позивача до Переліку вкладників і відповідно правомірності в зв`язку з цим їх дій чи бездіяльності.

Фонд здійснює виплату відшкодування коштів вкладникам на підставі отриманого від Уповноваженої особи Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, однак в ході розгляду справи встановлено, що така інформація про позивача не була включена до зазначеного переліку, а тому правовідносини між позивачем та Фондом на час звернення позивача до суду не виникли, в зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що права позивача є порушеними.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, через що оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про включення позивача до Переліку вкладників з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позову, а в решті - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства ПАТ "Банк Михайлівський" включити ОСОБА_2 Світлану ОСОБА_3 до Переліку вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу № 980-057-000207811 від 21.03.2016 року,- скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у позові ОСОБА_1 відмовити.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 червня 2020 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Кузьменко Л.В. Совгира Д. І.