Справа № 815/1333/16
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

26 червня 2020 р.м.ОдесаСправа № 815/1333/16

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року за виключними обставинами у справі № 815/1333/16 за позовом ОСОБА_1 до Одеського апеляційного суду, Державної судової адміністрації України, третя особа: Державна казначейська служба України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позов до Апеляційного суду Одеської області, Державної судової адміністрації України, в якому позивач просив суд визнати протиправною відмову Апеляційного суду Одеської області від 22 грудня 2015 року у нарахуванні та виплаті судді у відставці ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою; визнати протиправною відмову Державної судової адміністрації України від 15 січня 2016 року у нарахуванні та виплаті судді у відставці ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою; зобов`язати Державну судову адміністрацію України виділити Апеляційному суду Одеської області відповідні кошти для виплати судді у відставці ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою; зобов`язати Апеляційний суд Одеської області нарахувати та виплатити судді у відставці ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною відмову Апеляційного суду Одеської області від 22 грудня 2015 року у нарахуванні та виплаті судді у відставці ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Визнано протиправною відмову Державної судової адміністрації України від 15 січня 2016 року у нарахуванні та виплаті судді у відставці ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Зобов`язано Державну судову адміністрацію України виділити Апеляційному суду Одеської області відповідні кошти для виплати судді у відставці ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Зобов`язано Апеляційний суд Одеської області нарахувати та виплатити судді у відставці ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року апеляційну скаргу Апеляційного суду Одеської області, Державної судової адміністрації України - задоволено. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2016 року - скасовано. Прийнято по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Апеляційного суду Одеської області, Державної судової адміністрації України, за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року - залишено без змін.

07 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року по справі № 815/1333/16.

Обґрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_1 зазначав, що 15 квітня 2020 року Конституційним Судом України було ухвалено Рішення № 2-р (ІІ)/2020 про визнання таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними), положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII.

Так, із Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 07 липня 2010 року № 2453- VI в редакції до внесення змін Законом «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192- VIII було виключено статтю 136, частиною першою якої передбачалось право судді, який вийшов у відставку, на виплату вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

З огляду на викладене ОСОБА_1 просив суд апеляційної інстанції:

- задовольнити його заяву про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року;

- скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року;

- ухвалити нове судове рішення та задовольнити позовні вимоги, а в разі необхідності вийти за межі позовних вимог, для ефективного захисту прав.

Державною судовою адміністрацією України було надано відзив, в якій вони заперечували проти заявленої заяви, вважали її безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Обґрунтовуючи свої правову позицію ДСА України зазначало, що оскільки станом на день виходу позивача у відставку (12.11.2015 року) виплату вихідної допомоги судді у зв`язку з виходом у відставку не була передбачена законодавством, тому така вихідна допомога позивачу не виплачувалася. Також вказано, що прийняття Рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 року №2-р(ІІ)2020 не є підставою для виплати позивачу вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою судді у зв`язку з виходом у відставку в первинній редакції, оскільки вказане рішення не поширюється на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності. Крім цього, ДСА України просила врахувати положення п.1 ч.5 ст. 361 КАС України.

24.06.2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява про зупинення провадження у справі. Подана заява обґрунтована тим, що станом на 24.06.2020 року в провадженні Верховного Суду перебуває справа № 808/1628/18 щодо перегляду судових рішень з підстав, визначених пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України. Ухвалою Верховного Суду від 14.05.2020 року у4 справі № 808/1628/18 вищезазначену справу передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Так, у вказаній ухвалі констатовано, що існує неоднаковий підхід до застосування зазначеним судом пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України.

Враховуючи зазначені обставини, заявник просив суд апеляційної інстанції зупинити провадження у справі № 815/1333/16 до набрання законної сили рішенням об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 808/1628/18.

Статтею 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначені підстави обов`язкового зупинення провадження у справі та випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження та порядок поновлення зупиненого провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Колегією суддів встановлено, що у провадженні Верховного Суду перебуває касаційна скарга у справі № 808/1628/18 (провадження № К/9901/29652/19) за позовом фізичної особи до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Предметом касаційного перегляду у вказаній справі є рішення судів попередніх інстанцій, якими відмовлено позивачу у перегляді рішення за виключними обставинами у зв`язку із визнанням неконституційними окремих законодавчих положень, що були застосовані при вирішенні справи по суті.

Застосування неконституційності закону в якості виключної обставини є дискусійним правовим питанням, що не було предметом спеціальних наукових досліджень.

При цьому, підхід, сформований судовою практикою, не визнає права на перегляд за виключними обставинами судових рішень з підстав, передбачених п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України з трьох причин: на момент ухвалення судових рішень норма закону, згодом визнана неконституційною, була чинною, рішення не підлягали виконанню, перегляд рішень з цих підстав порушує принцип правової визначеності (res judicata).

Разом з тим, при розгляді справи № 808/1628/18 (К/9901/29652/19) колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що такий підхід застосування норми п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України у справах: Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду № 808/2492/18, № 755/4893/18 (755/18431/15-а), № 804/3790/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду № 922/1391/18, № 910/20190/16 унеможливлює ефективний захист та поновлення прав особи, якій відмовлено у задоволенні позову внаслідок застосування закону, визнаного згодом неконституційним, у зв`язку з чим ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20.02.2020 року у справі № 808/1628/18 (К/9901/29652/19) передано на розгляд Великої палати Верховного Суду справу № 808/1628/18 (К/9901/29652/19).

Відповідно до ч. 2 ст. 346 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.05.2020 по справі № 808/1628/18 (К/9901/29652/19), справу передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Таким чином, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, ставлячи на меті формування єдиної правозастосовчої практики, вважав за необхідне відступити від висновку щодо застосування пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, викладеного в судових рішеннях, раніше ухвалених Касаційним адміністративним судом у складі колегій суддів з інших палат.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення в адміністративній справі № 808/1628/18 (К/9901/29652/19) має суттєве значення для повного та об`єктивного розгляду справи № 815/1333/16, відтак провадження у даній справі необхідно зупинити до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у справі № 808/1628/18.

Керуючись ст.ст. 236, 248, 291, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ

Зупинити провадження у справі № 815/1333/16 за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського апеляційного суду, Державної судової адміністрації України, третя особа: Державна казначейська служба України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у справі № 808/1628/18 (К/9901/29652/19).

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.