Справа № 826/20976/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року м. Київ № 826/20976/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомГоловного управління Пенсійного фонду України в міста Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус-95"
про стягнення заборгованості у розмірі 149973,78 грн,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус-95" в якому просить суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» (02222, Київ, просп. Лісовий, 39-а ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва заборгованість по фінансових та штрафних санкціях на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 149937 грн. ( сто сорок девять тисяч дев`ятсот тридцять сім 78 коп.).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем на адресу ТОВ «Сіріус-95» як платнику податків було направлено вимогу про сплату боргу № Ю-07 від 18.08.2015 р. (набрала чинності 28.08.2015р.), яка не оскаржена та не сплачена в повному обсязі. У разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до ньогого фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі, якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду має право звернутися до суду з позовом про стягнення такої недоїмки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 21.09.2015 відкрито скорочене провадження у справі №826/20976/15.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 25.12.2015 справу №826/20976/15 призначено до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 02.03.2016 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням по справі № 826/19303/15.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року поновлено провадження у справі №826/20976/15. Призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін адміністративну справу №826/20976/15 на 11 березня 2020 року, витребувано від сторін письмові пояснення щодо підстав зупинення провадження у справі №826/20976/15 та докази на їх підтвердження.

В призначене на 11.03.2020 року судове засідання з`явився представник позивача, однак у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання судом оголошено перерву.

Розгляд справи відкладався у зв`язку із запровадженням карантину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19».

У зв`язку з надходженням від представника позивача 16.03.2020 клопотання про розгляд справи без участі представника, а також у зв`язку з неявкою в судове засідання 25.05.2020 представників сторін, суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, 16.03.2020 від представника позивача надійшло клопотання про заміну позивача, яке обгрунтоване тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва та Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва припиняє діяльність шляхом злиття до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №203 «Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві» Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві реорганізовано шляхом злиття та створено нову юридичну особу - Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, .

Так, згідно зі статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, в межах спірних правовідносин Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві є правонаступником позивача.

Враховуючи викладене, беручи до уваги можливість заміни на будь-якій стадії адміністративного процесу, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо заміни позивача у справі та вважає за необхідне замінити Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва, як позивача в адміністративній справі №826/20976/15, його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві ().

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі міста Києва направило на адресу ТОВ «Сіріус-95» вимогу про сплату боргу № Ю-07 від 18.08.2015 р., згідно якої відповідач станом на 18 серпня 2015 року має заборгованість зі сплати страхових внесків, штрафів (фінансових санкцій) та пені, а саме, фінансових санкцій (штраф) у розмірі 108086,42 грн. та 41887,36 грн. пені, що разом становить 149937, 78 грн. (сто сорок девять тисяч дев`ятсот тридцять сім гривень сімдесят вісім копійок).

ТОВ "Сіріус-95" є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування". ТОВ "Сіріус-95" був зареєстрований як платник єдиного соціального внеску в управлінні Пенсійного фонду України у Печерському районі міста Києва та з 12 жовтня 2011 року зареєстрований в управінні Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва. Відповідач не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до ньогого фінансовою санкцією.

У зв`язку з несплатою коштів по фінансових та штрафних санкціях на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва звернулось з адміністративним позовом до суду.

Вимога № Ю-07, згідно якої відповідач має заборгованість по фінансових та штрафних санкцій на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 149937, 78 грн, була оскаржена ТОВ "Сіріус-95" шляхом подання адміністративного позову до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду від 24.03.2016 у справі №826/19303/15 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус-95" до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправною та скасовано вимогу управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва про сплату боргу від 18 серпня 2015 року №Ю-07.

Постанова Окружного адміністративного суду від 24.03.2016 у справі №826/19303/15 набрала законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки постановою Окружного адміністративного суду від 24.03.2016 у справі №826/19303/15 вимога управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва про сплату боргу від 18 серпня 2015 року №Ю-07 визнана протиправною та скасована, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» (02222, Київ, п-т. Лісовий, 39-а ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві заборгованості по фінансових та штрафних санкціях на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 149937, 78 грн. (сто сорок девять тисяч дев`ятсот тридцять сім гривень сімдесят вісім копійок), слід відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої - третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.