Справа № 560/1924/20
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1924/20
РІШЕННЯ

іменем України

26 червня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області, в якій просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення 23 сесії VII скликання Вовковинецької селищної ради №179-23/2020 від 21 лютого 2020 року, яким відмовлено позивачу у надані дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2 га, кадастровий номер :02:040:0001, для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів с. Кориченці на території Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області;

зобов`язати Вовковинецьку селищну раду Деражнянського району Хмельницької області повторно належним чином розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2 га, кадастровий номер :02:040:0001, для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів с. Кориченці на території Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області з урахуванням обставин встановлених судом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28 січня 2020 року звернулася до Вовковинецької селищної ради Деражнянського району із заявою щодо отримання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2 га, кадастровий номер :02:040:0001, зі зміною цільового призначення із 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на 01.03 для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів с. Кориченці на території Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області. Позивач зазначає, що до заяви були долучені такі документи: викопіювання з кадастрової карти (плану), на якій зазначене бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, копія паспорту та ідентифікаційного коду.

Рішенням 23 сесії VII скликання Вовковинецької селищної ради №179-23/2020 від 21 лютого 2020 року ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою із зміною цільового призначення щодо відведення земельної ділянки у власність сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2 га, кадастровий номер :02:040:0001.

Вважаючи вищевказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року суд відкрив провадження в адміністративній справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, жодних пояснень по суті позовної заяви до суду не надав, при цьому, ухвала про відкриття провадження у даній справі була отримана відповідачем 05 травня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 28 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Вовковинецької селищної ради Деражнянського району із заявою щодо отримання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2 га, кадастровий номер :02:040:0001, зі зміною цільового призначення із 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на 01.03 для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів с. Кориченці на території Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області.

До заяви позивачем були долучені такі документи: викопіювання з кадастрової карти (плану), на якій зазначене бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, копія паспорту та ідентифікаційного коду.

Рішенням 23 сесії VII скликання Вовковинецької селищної ради №179-23/2020 від 21 лютого 2020 року ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою із зміною цільового призначення щодо відведення земельної ділянки у власність сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2 га, кадастровий номер :02:040:0001.

При цьому, вищевказане рішення жодних підстав відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність передбачених чинним законодавством не містить.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частинами 6, 7 статті 118 ЗК України визначено, що громадяни зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З наведеного вбачається, що Старосинявська селищна рада, в даному випадку, має виключні повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність за рахунок земель комунальної власності відповідної територіальної громади.

При цьому, суд зазначає, що наведеними положеннями чинного законодавства чітко визначені, як підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і чітко визначені для відповідача порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, а так само і форма прийнятих відповідних рішень.

Так, за результатами розгляду відповідної заяви громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності, відповідач у місячний строк повинен або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки або надати відмову у наданні такого дозволу.

Разом з цим, така відмова повинна бути вмотивована, оформлена належним чином та прийнята виключно з підстав, встановлених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність визначений частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

Як встановлено з оскаржуваного рішення відповідача, відмова позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою жодних підстав, встановлених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України не містить.

Суд звертає увагу на те, що вищезазначені положення норм Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" надають відповідачу повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобов`язують прийняти рішення, а також визначають підстави, з яких таке рішення, може бути прийняте.

Однак в даному випадку вимоги Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Вовковинецькою селищною радою Деражнянського району Хмельницької області дотримано не було.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності його дій у спірних правовідносинах, тому на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки наданих доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задоволити частково.

Вирішуючи питання щодо стягнення на користь позивача судових витрат в сумі 10840,80 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, досліджуючи судові витрати позивача, суд встановив, що відповідно до квитанції №83429 від 11 березня 2020 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. та відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №9 від 13 березня 2020 року на підставі договору про надання правової допомоги сплачено 5000,00 грн.

Водночас, згідно з актом розрахунку витрат на правничу допомогу встановлено, що за юридична консультація з опрацюванням наявних матеріалів протягом 3 год. складає - 1000,00 грн., підготовка позовної заяви протягом 6 год. складає 3000,00 грн., судовий розгляд - 6000,00 грн., загальна сума 10000,00 грн.

Таким чином, позивач просить стягнути 840,80 грн. судових витрат із сплати судового збору та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Однак, докази які підтверджують здійснення відповідних витрат додані до позовної заяви лише на суму 5840,80 грн., а саме: квитанція №83429 від 11 березня 2020 року судовий збір в розмірі 840,80 грн., квитанція до прибуткового касового ордеру №9 від 13 березня 2020 року - 5000,00 грн.

Суд також враховує, той факт, що позивачем у розрахунку вказано витрати на судовий розгляд в сумі 6000,00 грн., проте, розгляд даної справи здійснено судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, тобто адвокат у даному випадку не приймав участі у розгляді справи, відтак вказана сума є безпідставною та необґрунтованою.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог щодо стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 10840,80 грн., оскільки такі витрати підтверджені відповідними доказами лише частково в сумі 5840,80 грн.

Враховуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог у даній справі, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 , слід задоволити частково.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення 23 сесії VII скликання Вовковинецької селищної ради №179-23/2020 від 21 лютого 2020 року, яким відмовлено позивачу у надані дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2 га, кадастровий номер :02:040:0001, для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів с. Кориченці на території Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області.

Зобов`язати Вовковинецьку селищну раду Деражнянського району Хмельницької області повторно належним чином розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2 га, кадастровий номер :02:040:0001, для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів с. Кориченці на території Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 5840 (п`ять тисяч вісімсот сорок) грн. 80 коп. судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Вовковинецька селищна рада Деражнянського району Хмельницької області (вул. Миру, 24, Вовковинці, Деражнянський район, Хмельницька область, 32223 , код ЄДРПОУ - 04406222)

Головуючий суддя П.І. Салюк