Справа № 263/2713/20
Суддя: Хараджа Н. В.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/2713/20
Провадження № 2-а/263/158/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючої судді Хараджа Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполь адміністративну позовну заяву Довженко Валерія Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла адміністративна позовна заява громадянина Довженко Валерія Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування постанови.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що постановою начальника відділу Маріупольського МРВ МКАП УГДМС у Донецькій області Корзуна А.К. серія ПН МДО №000423 від 24.02.2020 р. на позивачку накладено адміністративне стягнення за ст.205 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що вона запросила гр. Республіки Вірменія ОСОБА_2 та надала житло за адресою: АДРЕСА_1 , та не вжила заходів щодо забезпечення його своєчасної реєстрації та території України, тобто порушила ч.1,3 ст.9, ч.1 ст.17 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п.2 Порядку, затвердженого Постановою КМУ №150 від 15.02.2012 р. Місцем скоєння правопорушення вказано м. Маріуполь. З даною постановою позивачка не згодна повністю, оскільки вона не запрошувала гр. Республіки Вірменія ОСОБА_2 в Україну в будь-яких приватних справах і жилу площу не надавала, а тому не була зобов`язана вживати заходи до забезпечення у встановленому порядку його своєчасної реєстрації. Як вбачається з її пояснень у протоколі про адміністративне правопорушення , вона на території України влітку 2019 року познайомилась з гр. Республіки Вірменії ОСОБА_2 , з яким 09.09.2019 року уклала офіційний шлюб також на території України, а тому нічого протиправного не робила і вимоги ст. 205 КУпАП не порушувала, однак в оскаржуваній постанові вказаним поясненням не дано будь-якої правової оцінки і ці пояснення будь-яким чином в постанові не спростовані. У звязку з чим просив визнати протиправною та скасувати постанову начальника Маріупольського МРВ МКАП ГУДМС у Донецькій області Корзуна А.К. серія ПН МДО №000423від24.02.2020 р. про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ст.205 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

10.03.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що 20.02.2020 року ГУ ДМС України в Донецькій області було отримано повідомлення від 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, про те, що при здійсненні контррозвідувального пошуку на каналі візду/виїзду іноземців та осіб без громадянства в/з України з метою попередження, виявлення та документування фактів можливої розвідувальної та іншої протиправної діяльності на шкоду державної безпеки України було встановлено гр. Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 08.06.2019 прилетів в Україну до міжнародного аеропорту м. Одеси та, в порушення вимог міграційного законодавства , до теперішнього часу не залишив територію України. Даним листом було ініційовано питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП та винесення рішення про його примусове повернення до країни походження. 21.02.2020 працівниками Маріупольського МВМКАП ГУ ДМС України в Донецькій області шляхом опитування гр Республіки Вірменії ОСОБА_2 , його дружини - гр. України ОСОБА_1 , перевіркою наданих документів та відомостей з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб. Транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, через яку органи ДМС України мають доступ до бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний контроль України», яка формується та ведеться відповідно до наказу Адміністрації Државної прикордонної служби України від 25.06.2007 №472, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.07.2007 за №765/14032, встановлено, що: гр. Республіки Вірменія ОСОБА_2 , 08.06.2019 року прилетів в Україну, 04.09.2019 року Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між гр. Республіки Вірменія ОСОБА_2 та гр. України ОСОБА_1 ; згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , він з моменту укладення шлюбу проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з території України не виїжджав, місце проживання не змінював, строк законного перебування натериторії України закінчився 05.09.2019р.; згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , вона познайомилась з гр. Республіки Вірменії ОСОБА_2 влітку 2019 року, 04.09.2019 вони уклали офіційний шлюб та з цього дня ОСОБА_2 по теперішній час проживає разом з нею за місцем її мешкання. Таким чином, позивачка після укладення шлюбу з гр. Республіки Вірменія ОСОБА_2 під час його законного перебування на території України, фактично запросила його до себе, надала жилу площу, продовжувала надавати жилу площу після закінчення строку законного перебування цього іноземця на території України, своєчасно не зажадала від свого чоловіка-іноземця та особисто не вжила заходів до забезпечення у встановленому порядку своєчасної реєстрації та продовження строку його перебування на території України, що відповідає складу правопорушення передбаченого ст.205 КУпАП.

Адвокат Довженко В.І. надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні.

Представник відповідача надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, проти задоволення позову заперечував, з підстав зазначених у відзиві на позов.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

У судовому засіданні було встановлено, що постановою начальника відділу Маріупольського МРВ МКАП УГДМС у Донецькій області Корзуна А.К. серія ПН МДО №000423 від 24.02.2020 р. на позивачку накладено адміністративне стягнення за ст.205 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що вона запросила гр. Республіки Вірменія ОСОБА_2 та надала житло за адресою: АДРЕСА_1 , та не вжила заходів щодо забезпечення його своєчасної реєстрації та території України, тобто порушила ч.1,3 ст.9, ч.1 ст.17 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п.2 Порядку, затвердженого Постановою КМУ №150 від 15.02.2012 р. Місцем скоєння правопорушення вказано м. Маріуполь.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні; возз`єднання сім`ї - в`їзд та тимчасове або постійне проживання в Україні членів сім`ї іноземця або особи без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах та можуть підтвердити відповідними документами наявність достатнього фінансового забезпечення для утримання членів сім`ї в Україні, з метою спільного проживання сім`ї незалежно від того, коли виникли сімейні відносини - до чи після прибуття іноземця або особи без громадянства до України; іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом».

Згідно з п. 14 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.

Згідно з ч.1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно з ст. 205 КУпАП невжиття громадянами, які запросили в Україну іноземців і осіб без громадянства в приватних справах і надали їм жилу площу, заходів до забезпечення у встановленому порядку їх своєчасної реєстрації - тягне за собою попередження або накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у порушення вищевказаних вимог, протокол про адміністративне правопорушення складено 24.02.2020 року, а не протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, яке відповідно до пояснень ОСОБА_4 виявлено 21.02.2020 року.

При вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч.1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів того, що адміністративне правопорушення було виявлено 24.02.2020 р. в матеріалах справи відсутні, за таких встановлених обставин слід позовні вимоги задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 77,205, 241 , 268,271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Довженко Валерія Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування постанови- задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Маріупрльського МРВ МКАП ГУДМС у Донецькій області Корзуна А.К. серія ПН МДО №000423 від 24.02.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.205 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В.Хараджа