Справа № 560/4057/19
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4057/19
РІШЕННЯ

іменем України

30 червня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області , Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги Кам`янець-Подільської ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 28.12.2016 року форми "Ф" №7598-17.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що податкова вимога форми "Ф" №7598-17 від 28.12.2016 року підлягає скасуванню, оскільки податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 року №178519-13 на підставі якого вона винесена визнане протиправним та скасоване в судовому порядку. Так, постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.12.2016 року у справі №822/2151/16, залишеною в силі постановою Верховного суду від 02.10.2018 року, податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 року №178519-13 визнане протиправним та скасоване. Зазначає, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Не зважаючи на те, що грошове зобов`язання вважалося неузгодженим, відповідач 28.12.2016 року сформував оскаржувану вимогу. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 13.01.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд залучив Головне управління ДПС у Хмельницькій області як другого відповідача у справі №560/4057/19.

У поданих відзивах на позов відповідачі зазначили, що згідно з статтею 59 ПК України в разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Пунктом 1 розділу III Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24 липня 2017 р. за №902/30770, встановлено, що податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - ITC) контролюючих органів. Згідно з інтегрованими картками позивача, відповідно до Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 07.04.2016 року за № 422, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 року за №751/2881, станом на 27.12.2016 року у позивача рахувався податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 44195,13 грн. У зв`язку з наявністю податкового боргу, була сформована податкова вимога форми "Ф" від 28.12.2016 № 7598-17 та направлена позивачу. Отже, оскаржувана податкова вимога сформована і виставлена позивачу відповідно до норм Податкового кодексу України. Крім того, зазначають, що оскільки постановою Верховного Суду від 02.10.2018 постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2017 року скасована, а постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.12.2016 року залишена в силі, відповідач вніс зміни до інтегрованої картки позивача по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та зняв нарахування по вказаному податку в розмірі 44195,13 грн, визначене податковим повідомленням-рішенням форми "Ф" №178519-13 від 29.06.2016 року. Однак, станом на час розгляду справи заборгованість позивача по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, становить 232586,43грн. В задоволенні позовних вимог просять відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

29.06.2016 року відповідно до підпункту 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 ПК України Кам`янець-Подільська об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Хмельницькій області прийняла податкове повідомлення-рішення №178519-13, яким визначила позивачу - ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік в розмірі 44195,13 грн.

Податкове повідомлення-рішення №178519-13 від 29.06.2016 року позивач оскаржив його до суду.

Постановою від 01 грудня 2016 року у справі №822/2151/16 Хмельницький окружний адміністративний суд адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Кам`янець-Подільської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми "Ф" №178519-13 від 29.06.2016 року.

28.12.2016 року Кам`янець-Подільська об`єднана Державна податкова інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області сформувала та надіслала позивачу податкову вимогу форми "Ф" від 28.12.2016 № 7598-1 про сплату боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 44195,13 грн.

Постановою від 18.01.2017 року Вінницький апеляційний адміністративний суд розглянувши апеляційну скаргу Кам`янець-Подільської об`єднаної Державної податкової інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області скасував постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року, та виніс нову постанову, про відмову задоволенні позову.

Постановою від 02 жовтня 2018 року у справі №822/2151/16 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2017 у справі №822/2151/16 скасував, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року в даній справі залишив в силі.

Позивач, вважаючи протиправною податкову вимогу форми "Ф" від 28.12.2016 № 7598-17, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюється Податковим кодексом України, зокрема, він визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 14.1.153 статті 14 Податкового кодексу України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

За змістом підпунктів 3.1, 3.2, 3.3 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міндоходів України від 3 липня 2001 року №266 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) податкові вимоги формуються виключно за узгодженими сумами податкових зобов`язань несплачених платником податків в установлені строки. Податкові вимоги формуються за несплаченими платником податків в установлені строки сумами податкових зобов`язань, узгоджених: а) податковим органом; б) іншими контролюючими органами. Податкові вимоги формуються також у випадках, коли платник податків самостійно подав декларацію, але не погасив суму податкових зобов`язань у встановлені строки, без попереднього направлення (вручення) податкового повідомлення.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пункт 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України).

Пункт 56.1 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, у випадку оскарження в судовому порядку податкового повідомлення-рішення, визначене у такому акті індивідуальної дії податкове зобов`язання, вважається неузгодженим до розгляду справи судом по суті та прийняття відповідного рішення, а тому, зазначене податкове зобов`язання не є податковим боргом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Отже, обов`язок щодо сплати визначеної податковим повідомленням-рішенням суми грошового зобов`язання виникає у платника податків після завершення десятиденного строку на оскарження податкового повідомлення-рішення при умові, якщо таке податкове повідомленн-рішення не оскаржене ним у порядку статті 56 Податкового кодексу України. У разі оскарження податкового повідомлення-рішення до суду, такий обов`язок виникає після набрання законної сили рішенням суду про відмову у задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення.

Суд встановив, що податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 року №178519-13, яким визначене грошове зобов`язання в сумі 44195,13 грн позивач оскаржив до суду в жовтні 2016 року. Ухвалою від 02.11.20016 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №178519-13 від 29.06.2016 року. Рішенням від 01 грудня 2016 року Хмельницький окружний адміністративний суд позов ОСОБА_1 задовольнив, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Кам`янець-Подільської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми "Ф" №178519-13 від 29.06.2016 року. Отже, станом на 28.12.2016 грошове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 44195,13 грн з 2.11.2016 року вважається не узгодженим. Тому, підстав для надсилання Кам`янець-Подільською об`єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Хмельницькій області вимоги форми "Ф" від 28.12.2016 № 7598-17 не було.

Відповідно до пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Враховуючи, що Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням по справі №822/2151/16 скасував повідомлення-рішення від 29.06.2016 року №178519-13, то, у відповідності до пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України вимога про сплату боргу від 28.12.2016 року форми "Ф" №7598-17 є відкликаною.

Наявність у позивача податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 232586,43 грн станом на дату оскарження вимоги не може слугувати доказом її чинності та правомірності, оскільки з урахуванням вимог абзацу 2 частини 2 статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач у справі про оскарження вимоги від 28.12.2016 року форми "Ф" №7598-17, не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваної вимоги.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право позивача на ефективний юридичний захист в національному органі, і навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що і призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією і «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони І виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника і відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії так і на практиці (Kudla v. Polanda № 30210/96).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

У той же час, зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, передбачений пункту 4 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов`язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Оскільки податкова вимога від 28.12.2016 року форми "Ф" №7598-17, станом на дату розгляду справи, є відкликаною в силу вимог податкового законодавства, у зв`язку з набранням законної сили рішенням у справі №822/2151/16, вона скасуванню не підлягає. Разом з тим, оскільки відбулося порушення прав позивача, яке було протиправним з моменту прийняття спірної вимоги, тому для повного відновлення законних прав та інтересів позивача необхідно визнати протиправними дії Кам`янець-Подільської ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо винесення вказаної податкової вимоги.

Положеннями статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідач порушив права позивача, та не довів правомірність дій щодо надсилання вимоги від 28.12.2016 року форми "Ф" №7598-17, позовні вимоги слід задовольнити частково.

У зв`язку з частковим задоволення позовний вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Кам`янець-Подільської ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо надсилання податкової вимоги від 28.12.2016 року форми "Ф" №7598-17.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 384,20 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39492190) Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 43142957)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук