Справа № 640/13640/20
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову

22 червня 2020 року м. Київ № 640/13640/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Патратій О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест і К» про забезпечення позову до подання позовної заяви

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест і К»

заінтересовані сторони:

1. Міністерство енергетики та захисту довкілля України (відповідач)

2. Державне агентство рибного господарства України

3. Інститут рибного господарства Національної академії аграрних наук України

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест і К» звернулось до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд в порядку забезпечення майбутнього позову вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства енергетика та захисту довкілля України від 26.05.2020 № 340 «Про затвердження Режиму рибальства у рибогосподарських водних об`єктах (їхніх частинах) України у 2020 році» до набрання рішенням суду законної сили.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що Наказом Міністерства енергетика та захисту довкілля України від 26.05.2020 № 340 «Про затвердження Режиму рибальства у рибогосподарських водних об`єктах (їхніх частинах) України у 2020 році» затверджено Режим рибальства у рибогосподарських водних об`єктах (їхніх частинах) України у 2020 році (далі - Режим на 2020 рік). При цьому, в даному Режимі на 2020 рік розробником вперше за 30 років без будь-яких наукових обґрунтувань.

Таким чином, заявник вважає, що Наказ Міністерства енергетика та захисту довкілля України від 26.05.2020 № 340 має очевидні ознаки протиправності та порушує права промислових підприємств Кременчуцького водосховища, в тому числі й TOB «Інвест і К», на вільне здійснення господарської діяльності щодо промислового вилову риби у встановленому законодавством порядку.

Розглянувши подану заяву суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавець визначив, що перелік підстав для забезпечення позову є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому за відсутності передбачених вказаною статтею обставин прийняття рішення про забезпечення позову є неможливим.

По-перше, суд не вбачає очевидної протиправності Наказу Міністерства енергетика та захисту довкілля України «Про затвердження Режиму рибальства у рибогосподарських водних об`єктах (їхніх частинах) України у 2020 році» від 26.05.2020 № 340.

На переконання суду, очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень, це прийняття ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері.

Натомість, у цьому випадку, Міністерство енергетики та захисту довкілля України відповідно до чинного законодавства уповноважено на прийняття відповідних наказів.

Питання обґрунтованості чи необґрунтованості прийняття оскаржуваного Наказу Міністерства енергетика та захисту довкілля України від 26.05.2020 № 340 в теперішній час є спірним, і ще повинно бути ретельним чином досліджено та доведено під час розгляду справи по суті.

По-друге, згідно п.1 Наказу від 26.05.2020 № 340 режим рибальства у рибогосподарських водних об`єктах (їхніх частинах) України затверджено на 2020 рік.

Отже, з огляду на тимчасовий характер спірної постанови, вжиття заходів забезпечення позову у обраний позивачем спосіб фактично означатиме вирішення спору по суті до ухвалення рішення у справі.

Правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладена у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, зводиться до того, що підстави щодо наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Виходячи із змісту поданої заяви та доводів, наведених позивачем на її обґрунтування, суд приходить висновку, що заявником не наведено обставин та не надано доказів, за яких в разі невжиття заходів забезпечення позову буде істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №826/13306/18.

Наведене свідчить про відсутність існування підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Враховуючи предмет спірних правовідносин, оцінивши обґрунтованість доводів клопотання, адекватність його вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін та обсяг позовних вимог, суд вважає, що заява позивача про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 77, 150, 151, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест і К» про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Патратій