Справа № 480/1448/20
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 р. Справа №480/1448/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Гелети С.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - відповідач, ГУ НП в Сумській області), в якій просить визнати протиправною бездіяльність ГУ НП в Сумській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 - дружині (члену сім`ї) померлого ОСОБА_2 компенсації за 109 календарних днів (діб) невикористаних ним щорічної чергової оплачуваної відпустки; зобов`язати ГУ НП в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 - дружині (члену сім`ї) померлого ОСОБА_2 компенсацію за 109 календарних днів (діб) невикористаних ним щорічної чергової оплачуваної відпустки в сумі 50251,18 грн.; зобов`язати ГУ НП в Сумській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 - дружині (члену сім`ї) померлого ОСОБА_2 суму його середнього заробітку за весь період затримки виплати компенсації за невикористані дні щорічної чергової оплачуваної відпустки ОСОБА_2 по день винесення рішення у справі; зобов`язати відповідача внести зміни до наказу від 21.11.2019 № 439 о/с про виключення зі списків особового складу, у зв`язку зі смертю, включивши відомості про компенсацію за невикористані дні щорічних чергових оплачуваних відпусток тривалістю 146 діб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , який проходив службу в органах Національної поліції на посаді заступника начальника роти патрульної служби поліції особливого призначення "Суми", мав спеціальне звання полковник поліції та 13.11.2019 помер.

29.11.2019 позивачу було виплачено грошове забезпечення ОСОБА_2 за листопад 2019 в розмірі 23466,84 грн. В січні 2020 ОСОБА_1 звернулась до ГУ НП в Сумській області із заявою, в якій просила нарахувати та виплатити їй, як дружині померлого поліцейського компенсацію за невикористані ОСОБА_2 дні щорічної чергової оплачуваної відпустки тривалістю 109 діб, а також просила виплатити їй суму середнього заробітку за весь період затримки виплати компенсації по день прийняття відповідного рішення.

Однак листом від 13.02.2020 в задоволенні такої заяви було відмовлено. Крім того в лютому 2020 позивачу проведено доплату частини грошового забезпечення ОСОБА_2 за листопад 2019 у повному обсязі, однак компенсація за невикористані дні відпустки як і середній заробіток за затримку розрахунку виплачені не були.

Представник відповідача подав до суду відзив у якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні. Також зазначив, що 13.11.2019 помер заступник начальника роти патрульної служби поліції особливого призначення "Суми", полковник поліції Графов М.М. 29.11.2019 дружині ОСОБА_2 було виплачено його грошове забезпечення та компенсацію за 37 діб невикористаної чергової оплачуваної відпустки за 2019 рік. При цьому виплата грошової компенсації за невикористані дні відпусток за попередні роки не передбачена нормами спеціального законодавства, а саме Законом України "Про Національну поліцію" та Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.

Ухвалою від 06.03.2020 відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 19.03.2020 у відповідача було витребувано необхідні для розгляду справи докази. Ухвалою суду від 23.06.2020 у позивача витребувано додаткові документи.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд частково задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 (а.с. 16), який проходив службу в органах Національної поліції на посаді заступника начальника роти патрульної служби поліції особливого призначення "Суми", мав спеціальне звання полковник поліції та 13.11.2019 помер (а.с. 15).

Наказом ГУ НП в Сумській області від 21.11.2019 № 439 о/с ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу, встановлено надбавку за специфічні умови проходження служби, щомісячну премію та виплачено компенсацію за 37 діб невикористаної чергової оплачуваної відпустки за 2019 рік (а.с. 21).

За листопад 2019 ОСОБА_1 виплачено грошове забезпечення ОСОБА_2 по 13.11.2019 в розмірі 23466,84 грн. (а.с. 22).

Згідно з листом ГУ НП в Сумській області від 10.02.2020 № 218/05/29/Г-12-2020 позивачу проведено доплату грошового забезпечення ОСОБА_2 з 14.11.2019 по 30.11.2019 в розмірі 8214,99 грн. (а.с. 24).

Крім того, листом від 13.02.2020 № 12/Г-27 ГУ НП в Сумській області роз`яснило ОСОБА_1 , що питання виплати компенсації за відпустку поліцейським врегульоване ч. 10 ст. 93 Закону України "Про Національну поліцію" та п. 9 розділу ІІІ наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 (а.с. 38).

Таким чином компенсація за невикористану відпустку за 2015-2018 роки не була нарахована ОСОБА_2 та не виплачена його дружині після смерті ОСОБА_2 .

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію".

Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 60 Закону України "Про Національну поліцію" проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Частиною першою статті 92 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 93 Закону України "Про Національну поліцію" тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби. Відпустка тривалістю менше 10 діб за бажанням особи рядового або керівного складу може бути надана одночасно з черговою відпусткою в наступному році. Поліцейським дозволяється, за бажанням, використовувати відпустку частинами. Одна частина відпустки має бути не менше 10 діб. Чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року. Поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання із чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Частиною першою статті 24 Закону України "Про відпустки" передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Пунктом 8 розділу ІІІ Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішній справ України 06.04.2016 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 (далі - Порядок № 260) за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п. 9 розділу ІІІ Порядку № 260 у разі смерті (загибелі) поліцейського членам його сім`ї, батькам та утриманцям виплачується в установленому законодавством порядку грошове забезпечення повністю за той місяць, у якому сталася смерть, а також проводяться інші виплати, право на які виникло на день смерті, та виплачується грошова компенсація за невикористану чергову відпустку в році смерті (загибелі) поліцейського.

Принцип верховенства права є складною конструкцією, яка містить ряд обов`язкових елементів, зокрема: законність; юридичну визначеність; заборону свавілля; доступ до правосуддя, представленого незалежними та безсторонніми судами; дотримання прав людини; заборону дискримінації та рівність перед законом. Недотримання хоча б одного з названих елементів публічною адміністрацією означатиме порушення нею принципу верховенства права.

Будь-який необґрунтований неоднаковий підхід законом заборонений, і всі особи мають гарантоване право на рівний та ефективний захист від дискримінації за будь-якою ознакою - раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних та інших переконань, національного чи соціального походження, власності, народження чи іншого статусу.

Законом України «Про Національну поліцію» не передбачено право на нарахування та виплату грошової компенсації за невикористані дні щорічних відпусток у разі смерті поліцейського.

В той же час такі питання врегульовані положеннями Кодексу законів про працю України, Закону України "Про відпустки", які можуть та повинні бути застосовані до спірних відносин.

Відповідно до ч. 6 ст. 83 КЗпП України у разі смерті працівника грошова компенсація за не використані ним дні щорічних відпусток, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, виплачується спадкоємцям.

Аналогічна норма міститься і в ч. 6 ст. 24 Закону України "Про відпустки", якою передбачено, що у разі смерті працівника грошова компенсація за не використані ним дні щорічних відпусток, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, виплачується спадкоємцям.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 на момент смерті мав невикористаних 109 діб щорічних відпусток, а тому у зв`язку із смертю грошова компенсація з урахуванням норм Закону України "Про відпустки", КЗпП України повинна бути виплачена спадкоємцям.

На вимогу суду позивачем надано докази того, що позивач на час смерті була зареєстрована за однією адресою із померлим, заява про прийняття спадщини була подана 28.11.2019 до приватного нотаріуса, про що надано відповідний витяг із Спадкового реєстру спадкової справи № 58521492.

Враховуючи те, що відповідачем грошова компенсація не була визначена відповідачем в день виключення із списків особового складу за дні невикористаної відпустки померлого ОСОБА_2 за період з 2015-2018 роки, порушується право позивача на включення такої суми до спадкового майна.

В той же час слід зазначити, що ухвалення законного і обґрунтованого рішення у відповідності з вимогами Кодексу адміністративного судочинства України передбачає надання судом оцінку кожному доводу сторін на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження залучених до матеріалів справи доказів.

Рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні суд приймає у справах, де відповідач допустив неправомірну бездіяльність за умови обов`язку вчинити певну дію.

В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач, але не може втручатися в його компетенцію. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову, належних учасників процесу), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. В свою чергу, за своєю правовою природою бездіяльність - це як пасивна форма поведінки особи, що полягає у не вчиненні нею конкретних дій, які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах; так і форма, що характеризується свідомим і вольовим актом поведінки особи.

В даному випадку суд, встановивши, що ОСОБА_2 не використав відпустку за 2015-2018 роки, не може не взяти до уваги ту обставину, що відповідач взагалі не визначив період компенсації за спірний період при виключенні ОСОБА_2 зі списків особового складу.

Згідно з довідкою ГУ ПН в Сумській області від 25.03.2020 № 1081/12/2/01-2020 ОСОБА_2 не використав за період з 07.11.2015 по 13.11.2019 109 днів щорічної чергової оплачуваної відпустки, а саме з 07.11.2015 по 31.12.2015 - 4 доби, за 2016 рік - 45 діб, за 2017 рік 45 діб, за 2018 рік - 15 діб (а.с. 61).

Враховуючи викладене, суд вважає, що ГУ НП в Сумській області повинно внести зміни до наказу від 21.11.2019 № 439 о/с шляхом включення відомостей про не використані 109 діб щорічної чергової оплачуваної відпустки, а саме з 07.11.2015 по 31.12.2015 - 4 доби, за 2016 рік - 45 діб, за 2017 рік 45 діб, за 2018 рік - 15 діб.

Разом із тим, суд зазначає, що виплата такої компенсації (за 109 діб) повинна бути виплачена виключно спадкоємцям померлого ОСОБА_2 , як передбачено КЗпП України та Законом України "Про відпустки". Розрахунок суми компенсації повинен бути проведений ГУ НП в Сумській області, виходячи із 109 днів невикористаної відпустки та середньоденного заробітку ОСОБА_2 , оскільки облік невикористаних днів, надання відпустки та здійснення нарахувань належить до виключної компетенції роботодавця, в даному випадку ГУ НП в Сумській області.

Судом відмовляється в задоволенні вимог позивача щодо бездіяльності щодо нарахування та виплаті саме позивачу компенсації за 109 днів невикористаної відпустки після померлого ОСОБА_2 , зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу відповідної суми компенсації, з урахуванням наступного.

Як зазначено вище, відповідна сума компенсації виплачується виключно спадкоємцям. В даному випадку, право позивача не порушено відповідачем, на дану суму позивач має право після визначення остаточного кола спадкоємців та після того, як дана сума включена буде до спадкового майна. Дані обставини не можуть бути предметом розгляду адміністративного судочинства, право позивача на отримання таких коштів відповідачем не порушено на час звернення до суду.

Суд зазначає, що позивач, як член сім`ї померлого - дружина, а не як спадкоємець, у відповідності до Порядку № 260 має право виключно на суму грошової компенсації за невикористані дні відпустки, які не використав померлий у році смерті, що в даному випадку, є 2019 рік. Відповідачем сума днів була визначена у наказі від 21.11.2019 № 439о/с, грошову компенсацію позивач отримала, що підтверджується матеріалами справи. Як вбачається із листа від 10.02.2020 № 218/05/29/Г-12-2020 відповідачем було проведено відповідну виплату позивачу - дружині померлого ОСОБА_2 суму грошового забезпечення в розмірі 8214,99 грн. за період з 14.11.2019 по 30.11.2019. При цьому, як зазначено вище, таку виплату відповідач проводив незалежно від відсутності у позивача свідоцтва про право на спадщину.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язати ГУ НП в Сумській області нарахувати та виплати суму середнього заробітку за весь період затримки виплати компенсації за невикористані дні щорічної чергової оплачуваної відпустки ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Позивач в позові просить стягнути середній заробіток за період затримки виплати компенсації за невикористані дні відпусток тривалістю 109 днів, тобто з моменту виключення зі списків особового складу ОСОБА_2 до дня ухвалення рішення.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

В силу вимог статті 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно зі статтею 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Встановивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі не проведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Предметом спору у даній справі є стягнення середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористані дні відпустки на час виключення ОСОБА_2 з особового складу у зв`язку із смертю по день винесення рішення у справі.

При цьому на відшкодування компенсації мав би право ОСОБА_2 у разі звільнення, що не було в даному випадку. ОСОБА_2 з особового складу не звільняли зі служби в поліції у відповідності до Закону України "Про Національну поліцію", а було виключено із списків особового складу у зв`язку із смертю.

Компенсація, передбачена ст. 117 КЗпП України передбачає виплату середнього заробітку саме працівнику, але право на нього померлий не набув, правовідносини в цій частині, що стали предметом спору у даній справі, не передбачають правонаступництва. Право позивача не порушено відповідачем, враховуючи те, що обов`язку нараховувати та виплачувати позивачу грошову компенсацію у відповідача не виникло, право позивача як спадкоємця не виникло та не було порушено відповідачем, зазначені обставини не є предметом розгляду даної справи, не можуть розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ НП в Сумській області судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області (40030, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 23, ) внести зміни до наказу від 21.11.2019 № 439о/с "По особовому складу" шляхом доповнення інформацією про кількість 109 діб невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки померлим ОСОБА_2 , а саме 4 доби невикористаної чергової відпустки за період з 07.11.2015 по 31.12.2015, 45 діб за 2016, 45 діб за 2017, 15 діб за 2018.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області (40030, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 23, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) суму судового збору в розмірі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження, передбачений ст. 295 КАС України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01.07.2020

Суддя С.М. Гелета