Справа № 580/1025/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року справа № 580/1025/20

12 годин 21 хвилина м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді - Трофімової Л.В., за участі секретаря - Безпалого А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу № 580/1025/20

за позовом приватного підприємства «Юг-2000» (вул. Чехова, 106, м. Черкаси, 18020, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник позивача, адвокат Мартинюк І.Г. - за довіреністю]

до Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача Білоус В.Ю. - за довіреністю, витяг ЄДР]

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 08.01.2020 №21, прийняв рішення.

25.03.2020 ПП «Юг-2000», звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення (далі - ППР) від 08.01.2020 №21 про застосування штрафу за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у сумі 250000 грн; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 28.04.2020. Ухвалою від 28.04.2020 оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 18.05.2020. Ухвалою від 18.05.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 15.06.2020. Ухвалою від 15.06.2020 оголошено перерву до 17.06.2020. 17.06.2020 судом відповідно до частини 2 статті 227 поновлено судовий розгляд, зобов`язано відповідача надати усі документи, що були надані позивачем на звернення відповідача під час здійснення перевірки (додатки до акта від 09.12.2019), оголошено перерву до 22.06.2020.

У обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на підставі акта від 09.12.2019 №51/23-00-32- 01/31078522 про результати фактичної перевірки ПП «ЮГ-2000» щодо дотримання вимог Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального» (далі - Закон № 481/95), висновки якого залишено без змін згідно відповіді відповідача від 28.12.2019 №10550/23-00-32-0110 за результатами розгляду заперечень від 18.12.2019 на акт від 09.12.2019, прийнято ППР від 08.01.2020 №21 про застосування штрафу у сумі 250 000 грн, що отримано позивачем 13.01.2020. За результатами адміністративного оскарження ДПС рішенням про результати розгляду скарги від 16.03.2020 №9420/6/99-00-05/05-06-06 скарга ПП «ЮГ-2000» залишена без задоволення, ППР від 08.01.2020 №21 без змін. Позивач зазначає, що оскаржуване ППР є протиправним, позаяк не враховано збій годинника у фіксації реалізації пального за наявної ліцензії від 02.07.2020 та заміну касового апарату 01.07.2019 на АЗС №2. РРО апарат № працював до 10:42:42 та був демонтований, був встановлений апарат №. Заміну здійснював співробітник ЦСО МП ВКП «Центр» ОСОБА_1 , згідно укладеного договору між ПП «ЮГ-2000» та ЦСО МП ВКП «Центр» про сервісне обслуговування РРО від 30.01.2015 №249. Даний факт підтверджується поясненнями ЦСО МП ВКП «Центр», що викладені у листі від 17.12.2019 №28. Після монтажу та комутації РРО моделі Т&Т Р0S/25, З.Н. ТD 80330091, № було виконано процедуру персоналізації РРО, що підтверджується обліковим записом еквайєра та відповідає даті 01.07.2019 20 год 57 хв. Позивач вважає, що у зв`язку з тим, що до процедури персоналізанії РРО продаж пального 01.07.2020 без ліцензії був неможливий фізично, продаж ПММ до зазначеного часу також не відбувалась. Згідно КСЕФ РРО (контрольна стрічка в електронній формі) час першого документа підтвердження персоналізації РРО відповідає зазначеному часу еквайрингу та відповідає реальному часу, а наступний документ датується як 01.07.2019 00 год.02 хв., тобто на 21 годину раніше, ніж час проведення персоналізації РРО, що вказує на збій годинника-календаря реального часу фіскального модуля РРО в момент переходу до наступної доби (02.07.2019), тому подальші документи КСЕФ, до усунення несправності, відрізняються на 24 години назад від реального часу та дати (копія витягу з фіскального модуля додається). Позивач зазначає, що факт некоректного відображення дати РРО було виявлено 03.07.2019 - о 10:18:48, було внесено коректування до годинника-календаря реального часу фіскального модуля РРО №, до касової книги було внесено відповідні помітки співробітником ЦСО МП ВКП «Центр». Касова книга розпочата 02.07.2019 в день фактичного отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, що (на думку позивача) підтверджує відсутність операцій з роздрібного продажу пального саме 01.07.2019 - з дня регулювання ліцензійної діяльності пальним. У позові зазначено, що програмне забезпечення системи АЗС, до якого виключено можливість стороннього втручання, має свій власний годинник-календар реального часу, незалежний від годинника-календаря реального часу фіскального модуля, на підтвердження збою дати фіскального модуля також вказує хронологія, що відображається в файлі «протокол АЗС», де фіксуються усі події роботи програмного забезпечення системи АЗС, в якому відсутні операції з реалізації пального за 01.07.2019. Інформація в файлі «протокол АЗС» співпадає з датою та часом проведення процедури персоналізації РРО апарату №, що підтверджується обліковим записом еквайєра та відповідає даті 01.07.2019 20 год 57 хв. Позивач зазначає, що частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що «учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і у порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором». Штрафи, передбачені Податковим кодексом України є одним із видів господарських санкції і вони регулюються нормами Господарського кодексу України в частині, що не суперечить нормам Податкового кодексу України. Частиною 1 статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Позаяк ПП «ЮГ-2000» не мало прямого умислу вчиняти порушення, передбачене частиною 20 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон № 481/95) (роздрібна торгівля пальним без ліцензії) та фактично його не вчиняло, тому до ПП «ЮГ-2000» не може застосовуватись фінансова санкція у вигляді штрафу, згідно частини 2 статті 17 Закону №481/95. Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав, 26.05.2020 представник відповідача подав до суду відзив на позов, зазначивши, що за результатами перевірки, оформленої від 09.12.2019 №51/23-00-32- 01/31078522 встановлені порушення вимог частини 20 та частини 33 статті 15 Закону №481/95. На підставі акта прийнято ППР від 08.01.2020 № 121, яким застосовано до ПП «ЮГ-2000» штрафну (фінансову) санкцію передбачену абзацом 9 частини 2 статті 17 Закону № 481/95 у сумі 250 000 грн. Щодо твердження позивача про несправність РРО з фіскальним №, що мало наслідком збій у відображенні дати фіскального модуля за 01.07.2020, та фактичну відсутність умисного порушення відповідачем зазначено, що відповідно до пункту 16 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95) у разі виявлення несправностей реєстратора РРО протягом робочого дня, в якому виявлено несправності чи пошкодження повідомляється про це контролюючий орган, у якому суб`єкт господарювання зареєстрований платником податків. Позивачем не було вжито відповідних заходів, що регламентовано вказаним Законом №265/95 та іншими підзаконними нормативно-правовими актами щодо виправлення несправності РРО з фіскальним № до проведення перевірки, а відповідні документи щодо некоректної роботи даного РРО було надано після проведення перевірки до заперечення на акт перевірки. Твердження про відповідні дії, записи ЦСО РРО МП ВКП «Центр», на думку відповідача, не спростовує ні факту неправомірного роздрібного продажу пального 01.07.2019 без ліцензії через РРО з фіскальним №, ні обставин щодо процедури ремонту фіскального модуля, а тому відсутні підстави звільнити від відповідальності за встановлене у акті перевірки правопорушення, фінансова відповідальність за яке не підпадає під особливості застосування адміністративно-господарських санкцій. Державний реєстр РРО містить окремий розділ «спеціалізовані електронні контрольно-касові апарати для автозаправних станцій (АЗС)». До суду надані копії фіскальних чеків, акцизні декларації та інші письмові докази, що підтверджують роздрібну реалізацію ПММ із зазначенням кількості реалізованого пального та суми отриманих грошових коштів за реалізацію 01.07.2019 ПММ, недотримання правил усунення несправності касового апарата та здійснення безліцензійної торгівлі. У письмових поясненнях відповідача від 17.06.2020 та 19.06.2020 зазначено, що центр сервісного обслуговування (далі - ЦСО) МП ВКП «Центр» відповідно до відомостей з реєстру ЦСО не є центром сервісного обслуговування для моделі РРО T&T POS.25, що встановлено на АЗС № 2, у випадку збою годинника-календаря ремонт повинен би був виконуватись за встановленою процедурою із залученням виробника щодо несправності фіскального блока РРО, що спростовує твердження позивача про збій у даті РРО, програмне забезпечення самої АЗС не пояснює збій частини фіскального модуля касового апарату. Відповідач зазначив, що під час прийняття оскаржуваного ППР у визначенні фінансової відповідальності, що не є тотожною господарсько-правовій щодо санкції за безліцензійну торгівлю пальним діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, тому у задоволенні позову просив відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з огляду на таке.

Спірним у справі, що розглядається, є правомірність дій відповідача щодо застосування штрафу за здійснення діяльності з роздрібної реалізації пального 01.07.2019 без ліцензії та різного тлумачення учасниками стану відображення господарських операцій з використанням процедур усунення несправності фіскального блока касового апарату щодо ймовірного збою годинника-календаря.

Конституцією України передбачено (частина 2 статті 19), що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що ТОВ «ЮГ-2000» зареєстровано як юридичну особу 02.08.2000 (а.с.48). Відповідно до ліцензії реєстраційний № 1900179 ПП «ЮГ-2000» має право здійснювати роздрібну торгівлю пальним з 02.07.2019 до 02.07.2024 за адресою місця торгівлі: 18000, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Оборонна, 14, АЗС №2 (а.с.68). У додатку до ліцензії зазначено перелік реєстраторів розрахункових операцій на АЗС №2: фіскальний номер РРО №; дата реєстраційного посвідчення опломбованого РРО - 29.03.2019; заводський номер РРО TD 80330091 (а.с.69).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Кодексом №2755. Згідно пункту 75.1 статті 75 Кодексу №2755 контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів (підпункт 75.1.3 пункт 75.1статті 75 Кодексу № 2755). Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано статтею 80 Кодексу № 2755, пунктом 80.1 якої передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Кодексу № 2755 фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального. Відповідно до пункту 80.5 статті 80 Кодексу № 2755 допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Кодексу № 2755 посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Судом встановлено, що у період з 29.11.2019 до 06.12.2019 працівниками Головного управління ДПС у Черкаській області на підставі наказу від 27.11.2019 №750 та направлень на перевірку від 29.11.2019 №129 та №130 була проведена фактична перевірка ПП «ЮГ-2000» з питань дотримання порядку регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за місцем фактичного провадження діяльності: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Чехова, буд. 112/1 та Черкаська область, м. Черкаси, вул. Оборонна, буд. 14.

Результати перевірки оформлено актом від 09.12.2019 №51/23-00-32- 01/31078522 у якому зафіксовано порушення вимог частини 20 та частини 33 статті 15 Закону №481/95: 29.11.2019 о 15 годині 30 хвилин на АЗС, що розташована за адресою Черкаська область, м. Черкаси, вул. Оборонна, буд. 14, де провадить господарську діяльність ПП «ЮГ-2000» () із встановлення факту продажу 5 л. бензину А-92 за ціною 23,70 грн за 1 л. у сумі 118,50 грн. Оператор отримав готівкові кошти у сумі 200 грн, провів розрахункову операцію з продажу палива через фіскальний РРО, видав фіскальний чек №62677, решту коштів та здійснив відпуск товару. За результатом аналізу касових документів, записів встановлено факт роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії 01.07.2019, що підтверджувалось звітом з фіскальної пам`яті РРО (а.с.8-11).

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 Кодексу № 2755 у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 09.10.2019 року у справі № 808/9397/13.

19.12.2019 позивачем подано заперечення до акту перевірки у якому зазначено про технічну несправність РРО щодо дати 01.07.2020 у зв`язку із збоєм годинника-календаря реального часу фіскального модуля РРО, надано пояснення, що фактично реалізація пального 01.07.2020 не здійснювалась. До заперечень додано копію листа ЦСО МП ВКП «Центр» від 17.12.2019 № 28, копію договору про сервісне обслуговування РРО від 30.01.2015 № 249 (а.с.12-13). Судом встановлено, що до початку перевірки за наказом відповідача від 27.11.2019 (період з 29.11.2019 до 06.12.2019) такого листа від сервісного центру не було і не могло бути з огляду на дату і подію у часі, що не настала. У зв`язку із цим суд встановив, що матеріалами фактичної перевірки на час її проведення не виявлено записів про здійснення збою годинника і його відновлення у результаті сервісного обслуговування РРО та/або відомостей щодо записів про технічну несправність РРО та/або підтвердження дотримання процедури врегулювання/ремонту фіскального модуля РРО із залученням чи без такого залучення виробника.

Листом відповідача від 28.12.2019 № 10550/23-00-32-0110 на адресу позивача повідомлено, що висновки акта перевірки є правомірними та залишені без змін (а.с.14-16).

08.01.2020 на підставі акта перевірки від 09.12.2019 № 51/23-00-32-01/31078522 прийнято ППР від 08.01.2020 № 121 із визначеним грошовим зобов`язанням про застосування до ПП «ЮГ-2000» штрафної (фінансової) санкції передбаченої абзацом 9 частини 2 статті 17 Закону № 481/95 у сумі 250 000 грн (а.с.17) за порушення: роздрібна торгівля пальним без ліцензії.

За результатами розгляду скарги позивача від 15.01.2020 № 01/01 на ППР від 08.01.2020 № 121 ДПС прийнято рішення від 16.03.2020 № 9420/6/99-00-0105-06-06 про залишення скарги без задоволення а ППР без змін (а.с.24-26).

Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, що засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Статтею 15 Закону №481/95-ВР встановлено, що роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років. Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), що знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

Судом досліджено заяву щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, подану ПП «ЮГ-2000» про отримання ліцензії роздрібної торгівлі пальним за адресою м. Черкаси, вул. Оборонна, 14, АЗС № 2 та встановлено, що у переліку реєстраторів розрахункових операцій, що знаходяться у місці торгівлі, зазначено РРО фіскальний номер , назва моделі T&T POS.25, заводський номер TD80330091 , проте відсутні відомості щодо книг обліку розрахункових операцій (а.с.155).

Судом встановлено, що у ліцензії та додатку до ліцензії від 02.07.2019 № 1900179 (а.с.68-69) щодо переліку реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), що знаходяться у місці торгівлі, зазначено РРО фіскальний номер , назва моделі T&T POS.25, заводський номер TD80330091 , відсутні відомості щодо книг обліку розрахункових операцій.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику щодо пального - не пізніше 20 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. Відповідно до ч.1 статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. Згідно абзацу 9 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема у разі роздрібної торгівлі пальним без ліцензії у сумі 250000 гривень.

Механізм застосування фінансових санкцій визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі - Порядок № 790). Відповідно до пункту 2 Порядку № 790 встановлено, що фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені статтею 17 Закону №481/95-ВР. Згідно пункту 5 Порядку № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів. Пунктом 6 Порядку № 790 передбачено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним запроваджено з 01.07.2019 згідно положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» 23.11.2018 № 2628-VIII.

Згідно постанови КМУ від 05.08.2015 № 609 «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» органом, який здійснює ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, зберігання пального є територіальні органи ДФС. Відповідно до частини 1 статті 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Оцінюючи твердження позивача про відсутність факту продажу пального 01.07.2019, суд зазначає про таке.

Відповідно до договору про сервісне обслуговування РРО від 30.01.2015 центр сервісного обслуговування мале приватне виробниче комерційне підприємство «Центр» (виконавець) приймає на сервісне обслуговування РРО, що зазначені у додатку № 1 до даного договору та передбачає комплекс послуг із введення в експлуатацію, технічному обслуговуванню, гарантійному та післягарантійному ремонту РРО (а.с.28-30). Відповідно до додатку від 25.03.2019 №4 до договору № 249 визначено перелік обладнання поставленого на технічне обслуговування на АЗС № 2 - TD 80330091 (а.с.34).

Позивачем надано акт здачі-прийомки виконаних робіт від 02.07.2019 № 446 про отримання позивачем від МП ВКП «Центр» послуги - пуско-налагоджувальних робіт на АЗС (а.с.64) на суму 1500 грн (а.с.64). Згідно листа від 03.07.2019 № 07/3 позивач повідомив МП ВКП «Центр» про технічний збій дати годинника - календаря реального часу фіскального реєстратора (а.с.65), проте позивачем не зазначено спосіб направлення листа з наданням доказів дати та часу отримання МП ВКП «Центр» зазначеного листа.

У листі МПВКП «Центр» від 17.12.2019 № 28 зазначено, що процедуру монтажу та комутації РРО Ф .Н. ТD 80330091 було виконано 01.07.2019 о 20 год 57 хв, що підтверджується записами екваєра. Згідно КСЕФ РРО час першого документа підтвердження персоналізації РРО відповідає зазначеному часу еквайринга та реальному часу, а наступний документ датується як 01.07.2019 00 год 02 хв, що вказує на збій годинника календаря реального часу фіскального модуля РРО в момент переходу до наступної доби, тому подальші документи КСЕФ, до усунення несправності відрізняються на 24 години назад від реального часу та дати (а.с.35).

Згідно відомостей серверу податкової служби України «Податковий блок» «Інформація» «фіскальні чеки» з РРО фіскальний номер (зазначений у ліцензії від 02.07.2019 №1900179) здійснено 01.07.2019 продаж товару: о 07 год 48 хв у сумі 17 грн; о 07 год 51 хв у сумі 27,50 грн; о 09 год 48 хв у сумі 14 грн; о 17 год 32 хв у сумі 499,96 грн (диз. паливо а.с.134); 17 год 39 хв у сумі 259,78 грн; 17 год 42 хв у сумі 496,44 грн; 17 год 43 хв у сумі 252 грн; 17 год 45 хв у сумі 799,85 грн; о 18 год 26 хв у сумі 299,88 грн; о 18 год 35 хв у сумі 255,79 грн; о 18 год 35 хв у сумі 124,50 грн; 18 год 39 хв у сумі 254,77 грн; о 18 год 45 хв у сумі 300,90 грн (бензин А-92 а.с.114); о 19 год 03 хв у сумі 99,79 грн; о 19 год 06 хв у сумі 149,94 грн (бензин А-92 а.с.112); о 19 год 12 хв у сумі 756 грн; о 19 год 13 хв у сумі 259,95 грн; о 19 год 13 хв у сумі 129,80 грн; о 19 год 17 хв у сумі 252 грн; 19 год 30 хв у сумі 299,88 грн (а.с.136).

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Відповідно до частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно частини 4 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У листі МПВКП «Центр» від 17.12.2019 № 28 зазначено, що процедуру монтажу та комутації РРО Ф .Н. ТD 80330091 було виконано 01.07.2019 о 20 год 57 хв, що підтверджується записами екваєра. Згідно КСЕФ РРО час першого документа підтвердження персоналізації РРО відповідає зазначеному часу еквайринга та реальному часу, а наступний документ датується як 01.07.2019 00 год 02 хв, що вказує на збій годинника календаря реального часу фіскального модуля РРО в момент переходу до наступної доби, тому подальші документи КСЕФ, до усунення несправності відрізняються на 24 години назад від реального часу та дати (а.с.35).

Суд зазначає, що відповідно до статті 2 Закону № 265/95 фіскальні функції - здатність реєстраторів розрахункових операцій забезпечувати одноразове занесення, довготермінове зберігання у фіскальній пам`яті, багаторазове зчитування і неможливість зміни підсумкової інформації про обсяг розрахункових операцій, виконаних в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо), або про обсяг операцій з купівлі-продажу іноземної валюти; реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо; розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Статтею 13 Закону № 265/95 встановлено, що вимоги щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій та дотримання вимог щодо забезпечення виконання фіскальних функцій програмними реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 № 199 (далі - Вимоги № 199) усі режими роботи реєстратора, крім тих, що забезпечують усунення причин блокування, повинні блокуватися у разі: спроби зміни дати; порушення послідовності виконання операцій, передбачених програмним забезпеченням реєстратора; спроби занесення фіскальної інформації до фіскальної пам`яті, якщо в годиннику-календарі встановлено дату, що передує даті останнього Z-звіту. Згідно пункту 21 Вимог № 199 фіскальний блок повинен складатися з таких функціональних вузлів: фіскальна пам`ять; оперативна пам`ять або її частина, де зберігаються дані описів товарів, фіскальна інформація, дані, на основі яких формуються розрахункові документи та звіти реєстратора; годинник-календар з елементом живлення; процесор, що керує механізмом друкування чеків і звітів, індикаторами реєстратора, грошовою скринькою, клавіатурою, іншим обладнанням, включеним до складу реєстратора, а також виконує операції із формування звітів реєстратора та розрахункових документів, занесення фіскальної інформації до фіскальної пам`яті; запам`ятовуючий пристрій, що містить внутрішнє програмне забезпечення реєстратора (пам`ять); модуль безпеки, що згідно з технологією, розробленою НБУ, забезпечує здійснення контролю відсутності спотворення або знищення даних про проведені розрахункові операції для реєстратора, що створює контрольну стрічку в електронній формі.

Відповідно до пункту 1.2 вимог щодо створення контрольної стрічки в електронній формі у реєстраторах розрахункових операцій та модемів для передачі даних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 №1057 (далі - Вимоги № 1057) контрольна стрічка в електронній формі (далі - КСЕФ) - копії розрахункових документів, а також копії фіскальних звітних чеків, послідовно сформованих РРО, що створені в електронній формі таким реєстратором, що зберігаються на носії контрольної стрічки у формі пакетів даних. Відповідно до пункту 3.1.2 Вимог № 1057 РРО з модемом повинен забезпечувати: автоматичну із заданою сервером обробки інформації періодичністю передачу контрольно-звiтної інформації до сервера обробки інформації за протоколом передачі інформації (для РРО з КСЕФ та ЕККР, у тому числі передачу інформації про кожен надрукований розрахунковий документ); на запит органів ДПС України передачу інформації (для РРО з КСЕФ та ЕККР, у тому числі передачу інформації про кожен надрукований розрахунковий документ); захист контрольно-звiтної інформації від підміни, модифікації та перегляду під час передачі засобами МБ SAM; збереження у контрольній стрічці дати та часу передачі контрольно-звiтної інформації до сервера; прийняття та збереження у контрольній стрічці повідомлення від сервера обробки інформації про отримання контрольно-звiтної інформації, дати та часу прийняття цього повідомлення сервером.

Зміст інформації зазначеної у фіскальному чеку під час проведення кожної розрахункової операції на реєстраторі розрахункових операцій автоматично направляється на сервер податкової служби України «Податковий блок» «Інформація» «фіскальні чеки».

Згідно підпункту 72.1.14 пункту 72.1 статті 72 Кодексу № 2755 для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація про застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Згідно абзацу 31 статті 2 Закону № 265/95 терміни «система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій» і «контролюючий орган» для цілей цього Закону вживаються у значенні, наведеному в Кодексі № 2755.

Згідно пункту 2 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 № 1442 із змінами та доповненнями (далі - Постанова № 1442), роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу автозаправних станцій, що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Відповідно до підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Кодексу № 2755 реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з нафтопродуктами споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ за установленою формою на повну суму проведеної операції, що підтверджує факт купівлі товару. У розрахунковому документі зазначається інформація про форму здійснення розрахунку. Розрахунки за продані нафтопродукти із застосуванням згідно з договорами талонів чи відомостей на відпуск нафтопродуктів здійснюються виключно через установи банків (пункт 10 Постанови № 1442). Державний реєстр РРО містить окремий розділ «Спеціалізовані електронні контрольно-касові апарати для автозаправних станцій (АЗС)».

Судом встановлено з матеріалів справи що повідомлення з сервера обробки інформації підтверджено документально (а.с.111-116) згідно витягу з ІС «Податковий блок» за електронними фіскальними чеками, що 01.07.2019 на АЗС № 2 відбувався продаж пального, що підтверджується електронними фіскальними чеками продажу на РРО з фіскальним № .

Твердження представника позивача про те, що це не був ремонт, а здійснено сервісне обслуговування налаштування коригування дати годинника-календаря касового апарату у зв`язку із несправностями без розпломбування, з використанням програмного забезпечення сумісного з програмним забезпеченням АЗС і без необхідності залучення виробника є непідтвердженим висловлюванням.

Згідно з пунктами 26 та 29 Порядку технічного обслуговування та ремонту реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2004 №601, після прийняття реєстратора (його складової частини) для проведення гарантійного (післягарантійного) ремонту представник центру сервісного обслуговування робить відповідний запис у книзі обліку розрахункових операцій і видає представнику користувача квитанцію, в якій зазначається характер несправності. Після виконання робіт з гарантійного (післягарантійного) ремонту представник центру сервісного обслуговування вносить дані про ці роботи до відповідного розділу експлуатаційного документа та до книги обліку розрахункових операцій.

Суд зазначає, що «оперативна пам`ять РРО» та «фіскальна пам`ять РРО» - це різні запам`ятовувальні пристрої, тому що у разі збою у роботі оперативної пам`яті фіскальна пам`ять РРО правильно фіксує суми, що надійшли в касу та дату їх надходження.

Відповідно до статті 1 Закону № 265/95-ВР фіскальна пам`ять - запам`ятовуючий пристрій у складі РРО, призначений для одноразового занесення, зберігання і багаторазового зчитування підсумкової інформації про обсяг розрахункових операцій, яку неможливо змінити або знищити без пошкодження самого пристрою.

Пунктом 34 Порядку №601 визначено, що несправний фіскальний блок РРО не належить ремонту центром сервісного обслуговування. Несправний фіскальний блок РРО належить заміні на новий, опломбований виробником. У новому фіскальному блоці відновлюється інформація зі щомісячних звітів РРО за останні три роки (пункт 33 Порядку №601).

Оскільки фіскальний блок РРО згідно з вимогами Порядку №601 - це окрема конструктивна одиниця РРО, що складається з функціональних вузлів, що забезпечують керування роботою РРО, обробку даних усіх проведених розрахункових операцій, збереження та накопичення фіскальної інформації, то відновлення інформації, що зберігалась у фіскальному блоці РРО, у разі виходу його з ладу може здійснювати лише виробник такого РРО.

Відповідно до пункту 32 Порядку №601 у разі встановлення під час гарантійного (післягарантійного) ремонту несправності фіскального блока центр сервісного обслуговування складає акт про це у двох примірниках, які скріплюються підписом і печаткою керівника центру. Один примірник акта залишається в центрі сервісного обслуговування, другий - передається засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів у сфері електронного документообігу та використання електронних документів із зазначенням обов`язкових реквізитів електронних документів до територіального органу ДФС, де проводиться реєстрація зазначеного реєстратора.

Суд зазначає, що позивачем ні під час подання заперечень до акта перевірки від 09.12.2019, ні під час розгляду справи судом не надав докази здійснення заміни фіскального блоку у РРО, що встановлено за адресою вул. Оборонна, 14, м. Черкаси та/або акту із зазначенням обов`язкових реквізитів несправності фіскального блока, встановленого центром сервісного обслуговування.

Відповідно до пункту 39 Порядку № 601 з метою надання достовірної інформації про центри сервісного обслуговування, що мають право на проведення технічного обслуговування та ремонту реєстраторів різних моделей (модифікацій), включених до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, а також уклали відповідні договори з виробниками (постачальниками) таких реєстраторів, ведеться реєстр центрів сервісного обслуговування. Згідно пункту 40 Порядку № 601 Реєстр центрів сервісного обслуговування повинен містити інформацію про назву та податковий номер центру, його місцезнаходження, телефон, прізвище, ім`я та по батькові керівника, назву моделей (модифікацій) реєстраторів, технічне обслуговування та ремонт яких проводить такий центр сервісного обслуговування, із зазначенням щодо кожної моделі (модифікації) реєстратора періоду, протягом якого центр має право здійснювати обслуговування та ремонт такої моделі реєстратора згідно з укладеними з виробником (постачальником) договором про технічне обслуговування та ремонт такої моделі реєстратора.

Суд встановив, що наказом Міністерства фінансів України від 13.02.2019 № 64 затверджені порядки ведення реєстру екземплярів реєстраторів розрахункових операцій (реєстр екземплярів РРО) та реєстру центрів сервісного обслуговування реєстраторів розрахункових операцій (реєстр ЦСО) (чинний з 19.04.2019). До початку реєстрації РРО його власник має надіслати (подати) до контролюючого органу повідомлення про об`єкти оподаткування, об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, у якому надати інформацію про господарську одиницю, де буде застосовуватись РРО. Порядок та строки подання повідомлення визначені наказом Мінфіну від 09.12.2011 №1588.

Починаючи з дня набрання чинності наказом № 64, реєстрація РРО здійснюється так: виробник РРО включає ЦСО до реєстру ЦСО; виробник РРО включає екземпляр РРО до реєстру екземплярів РРО; ЦСО надсилає електронне повідомлення про укладений договір з власником РРО до контролюючого органу за місцем реєстрації РРО; суб`єкт господарювання - власник РРО подає заяву про реєстрацію РРО; ДФС направляє до ЦСО довідку про резервування фіскального номера (дійсна три дні); ЦСО вводить РРО в експлуатацію та направляє до контролюючого органу, де проводиться реєстрація РРО, акт введення в експлуатацію та довідку про опломбування РРО; ДФС видає реєстраційне посвідчення.

На АЗС №2 касовий апарат має фіскальний номер РРО №; дата реєстраційного посвідчення - 29.03.2019 (а.с.69).

Судом встановлено, що згідно відомостей реєстру центрів сервісного обслуговування реєстраторів розрахункових операцій за кодом (що належить МП ВКП «Центр» з яким укладено договір на обслуговування РРО і на лист якого у обґрунтування наявності збою дати посилається позивач) станом на 17.06.2020 відсутня інформація за критеріями пошуку « 21363161» - код ЄДРПОУ ЦСО МП ВКП «Центр», « 500» - код моделі РРО T&T POS.25, фіскальний номер (а.с.159), що встановлено на АЗС № 2 (згідно додатку до ліцензії а.с.69) про включення до реєстру центрів сервісного обслуговування реєстраторів розрахункових операцій ЦСО МП ВКП «Центр» щодо обслуговування РРО код моделі - « 500» (а.с.161, 159).

Відповідно до пункту 16 статті 3 Закону № 265/95 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) під час продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані у разі виявлення несправностей реєстратора розрахункових операцій, а також пошкодження засобів контролю протягом двох робочих днів після дня виявлення несправностей чи пошкодження письмово або засобами електронного зв`язку в довільній формі повідомити про це контролюючий орган, у якому суб`єкт господарювання зареєстрований платником податків.

У матеріалах справи відсутні докази повідомлення контролюючому органу /відповідачеві/ про виявлення 01.07.2019 - 03.07.2019 несправностей реєстратора розрахункових операцій від ТОВ «ЮГ-2000», а також інформації що такі повідомлення було у визначені законодавством строки направлено за основним місцем податкового обліку позивача, відсутні відомості про дотримання процедури усунення неспрвностей фіскального блоку РРО та повідомлення про таку обставину від ЦСО до контролюючого органу та/або виробника.

Згідно частини 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Судом взято до уваги, що матеріали справи не містять документів і сторонами не повідомлялося про застосування до позивача чи керівника позивача адміністративної відповідальності згідно частини 1 статті 164 КУпАП.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються: організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики; засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Згідно з підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. Статтею 1 Закону № 481 визначено, що: роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції / автогазозаправної станції / газонаповнювальної станції / газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки. Порядок здійснення роздрібної торгівлі пальним та зберігання пального визначено статтею 15зазначеного Закону № 481 зі змінами.

Із загальнодоступної інформації Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (https://tax.gov.ua/dovidniki--reestri--perelik/reestri/383525.html), та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним встановлено, що ТОВ «ЮГ 2000» отримано ліцензію № 1900179 на роздрібну торгівлю пальним за адресою: м. Черкаси, вул. Оборонна, 14, АЗС № 2, з 02.07.2019 до 02.07.2024, тобто ліцензія була отримана після отримання відповідачем інформації на сервер 01.07.2019 про здійснення реалізації палива (а.с.111-115).

Судом встановлено, що відповідно до акцизної накладної від 01.07.2019 № 733 форми «П» (а.с.313) ПП «Юг-2000» було реалізовано пальне у обсязі 336 кг (400 літрів) неплатнику. Встановлена обставина підтверджує торгівлю паливом 01.07.2019, відображену у касових операціях за РРО фіскальний номер , що зазначений у додатку до ліцензії від 02.07.2019 № 1900179 (бензин А-92, а.с.113, диз паливо а.с.115).

Твердження позивача щодо помилкової реєстрації акцизної накладної від 01.07.2019 № 733 та відсутності факту торгівлі пальним без ліцензії 01.07.2019, що на думку позивача підтверджується розрахунком/коригування форми «П» від 24.03.2020 № 1 (а.с.315) до акцизної накладної від 01.07.2019 № 733, позаяк зазначене коригування було здійснено після фактичної перевірки та після прийняття за наслідками перевірки ППР від 08.01.2020 № 21.

Згідно пункту 109.1 статті 109 Кодексу № 2755 податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Однією з ознак складу податкового правопорушення є суб`єктивна сторона, що проявляється у вині, а саме у формі умислу або необережності суб`єкта такого правопорушення (платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб). Податкове правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своїх дій (бездіяльності), бажала або свідомо допускала настання шкідливих наслідків таких дій (бездіяльності).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23.11.2018 №2628-VІІІ запроваджено правову норму за якою роздрібна торгівля паливом, починаючи із 01.07.2019, можлива лише за наявності відповідної ліцензії.

Згідно пункту 111.2 статті 111 глави 11 розділу II Кодексу №2755 фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені. Згідно пункту 113.3 статті 113 глави 11 розділу II Кодексу №2755 штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Застосування за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), не передбачених цим Кодексом та іншими законами України, не дозволяється. Грошове зобов`язання платника податків сума коштів, що платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Кодексу №2755). У разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення (пункт 116.1 статті 116 Кодексу № 2755).

Враховуючи зазначене, твердження позивача про відсутність порушення - роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії, спростовуються встановленими судом доказами і з`ясованими обставинами справи.

Згідно Кодексу адміністративного судочинства України (частина 1 статті 77) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень передбачає, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Кодексу № 2755 господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність що здійснюється суб`єктами господарювання з метою досягнення економічних та соціальних результатів та одержування прибутку.

Статтею 55 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до положень статті 15 Закону № 481/95 імпорт або експорт пального здійснюється за наявності у суб`єкта господарювання, що імпортує або експортує пальне, ліцензії на право виробництва або зберігання, або оптової чи роздрібної торгівлі пальним.

Суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Стаття 15 Закону № 481/95 визначає, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Згідно частини 2 статті 250 Господарського кодексу України дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Кодексом № 2755, законами України «Про валюту і валютні операції» «Про банки і банківську діяльність» та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на податкові та митні органи.

ППР від 08.01.2020 №21 у сумі 250000 грн прийнято за кодом 21081500 про застосування штрафу за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції, що згідно наказу МФУ 14.01.2011 №11 визначено як адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Позивачем не заперечувався факт відсутності станом на 01.07.2019 ліцензії на роздрібну торгівлю пальним. Суд критично оцінює твердження представника позивача про збій годинника і усунення несправностей фіскального блока без залучення виробника, позаяк підтверджуючих належних, допустимих, достовірних і належних доказів останнім до матеріалів справи не надано. Враховуючи, що реалізація позивачем, як суб`єктом господарювання, пального 01.07.2019 за адресою господарської одиниці АЗС: 18000, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Оборонна, 14, АЗС №2 здійснювалась за відсутності відповідної ліцензії, суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про застосування фінансових санкцій - ППР від 08.01.2020 №21 про застосування штрафу за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у сумі 250000 грн відповідач, діяв у межах, у спосіб та на підставі норм чинного законодавства.

Перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідач, приймаючи оскаржуване ППР від 08.01.2020 №21 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення у зв`язку з чим у задоволенні позову належить відмовити.

Враховуючи, що позивачеві відмовлено у задоволенні позовних вимог, відсутні підстави для розподілу судового збору згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: приватне підприємство «Юг-2000» [вул. Чехова, 106, м. Черкаси, 18020, ідентифікаційний код юридичної особи в ];

відповідач: Головне управління ДПС у Черкаській області [вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код юридичної особи в ].

Повне судове рішення складено 26.06.2020.

Суддя Л.В. Трофімова