Справа № 340/1728/19
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2020 року м. Дніпросправа № 340/1728/19
(суддя Жук Р.В., м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Коршуна А.О.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2019 року у справі №340/1728/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградпостач" до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровоградпостач" 11 липня 2019 року звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, правонаступником якого є Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, згідно з яким, просить визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем податкові повідомлення - рішення від 09.07.2019 року №1, №1, №1, №1, №1, № та №.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказані податкові повідомлення-рішення повинні бути скасовані, оскільки висновки відповідача, щодо нереальності господарських операцій позивача з його контрагентами викладені у акті від №65/11-28-14-01/.05.2019 року (далі - акт перевірки) на підставі якого було прийнято оскаржені рішення є безпідставними та необґрунтованими.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними та скасував прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення від 09 липня 2019 року №1, № 1, № 1, № , №1, а податкове повідомлення-рішення № в частині нарахування ТОВ "Кіровоградпостач" суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем 19200,00 грн., 4800,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та 10873,62 грн. пені.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не доведено правомірність зазначених податкових повідомлень-рішень в частині задоволених позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог відповідач оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильного та неповного дослідження доказів. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає про відсутність в оскарженому рішенні аналізу письмових доказів по справі поданих відповідачем та перелічує наявну у нього інформацію по кожному контрагенту позивача, аналізуючи яку, стверджує про неможливість здійснення позивачем реальної господарської діяльності з цими контрагентами.

Також посилається на те, що позивач, як податковий агент при виплаті доходу громадянину від продажу рухомого майна безпідставно не нарахував, не утримав та не перерахував до бюджету ПДФО та ВЗ з цих операцій, а також не показав таку виплату в Податковому розрахунку за ф. 1 Дф з ознакою доходу « 1052».

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про її необґрунтованість, та на те, що висновки контролюючого органу базуються виключно на припущеннях, просить у задоволені скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача яка заперечувала щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань сплати податків та зборів, дотримання податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, а також правильністю нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2018 року.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт від 21.05.2019 №65/11-28-14-01/37168244 (т.1, а.с.105-199)

Згідно з яким встановлено порушення ТОВ "Кіровоградпостач":

- п. 44,1 ст. 44, пп.134.1,1 п. 134.1 ст. 134, пп.140.4.2 п, 140,4 ст. 140 Податкового кодексу України (далі - ПК України) , в результаті чого:

- завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у наступних звітних періодах: І квартал 2016 року на суму 2 027 050 грн., півріччя 2016 на суму 8 040 929 грн, III квартали 2016 на суму 8 784 758 грн., 2016 рік на суму 10 034 239 грн., І квартал 2017 на суму 13 663 911 грн., півріччя 2017 на суму 16 034 357 грн., III квартали 2017 на суму 21 645 399 грн., 2017 рік на суму 22 282 169 грн., І квартал 2018 на суму 21207217 грн., півріччя 2018 на суму 9 677 374 грн., III квартали 2018 на суму 13 568 705 грн., 2018 рік на суму 10 160 585 грн.,

- занижено податок на прибуток на загальну суму 7 713 101 грн., в т.ч. по періодах: півріччя 2017 року на суму 490 574 грн., III квартали 2017 року на суму 743 091 грн., 2017 рік року на суму 1 638 496 грн., І квартал 2018 року на суму 1518 629 грн., півріччя 2018 року на суму 4 561 494 грн., III квартали 2018 року на суму 4 274 682 грн., 2018 рік року на суму 6 074 605 грн.

- п.44.1 ст.44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 201.1 ст. 201, п. 192.1, пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192п.198Л, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України п. 5) п. 4. Розділ II "Податковий кредит" розділу V. Порядок заповнення податкової декларації Наказу Мінфіну від 28.01.2016 № 21 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 р. за №159/28289 в результаті чого:

- завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 4 713 956 грн., у тому числі за грудень 2018 року на суму 4 713 956 грн.

- занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 4 130 536 грн;

- ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року в результаті чого встановлено відсутність реєстрації податкових накладних на загальну суму ПДВ 1 701 грн. у Єдиному реєстрі податкових накладних, що тягне за собою накладення штрафу у розмірах, визначених статтею 120і Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (із змінами та доповненнями);

- п.1 ст.9 Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" підприємством не відображено в Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.04.2016, 01.07.2016, 01.10.2016, 01,01.2017, 01.04.2017, 01.07.2017, 01.10.2017, 01.01.2018, 01.04.2018, 01.07.2018 та 01.10.2018 року валютні цінності, що знаходилися за межами України понад терміни, встановлені для проведення розрахунків, по експортному контракту № 41/15 від 0.3.08.2015 року, укладеному з нерезидентом LTD NODMAR GROUP (Грузія), по імпортним контрактам №25002398 від 13.11.2014 року, укладеному із нерезидентом SLOVNAFT (Чеська республіка) №7-R-13 від 08.01.2013 року та № 14/43-М від 13.10.2014 року, укладеному із фірмою ОАО "Тамбовское спиртоводочное предприятие "Талвис" (РФ);

- п.9 розділу IV Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435 (із змінами і доповненнями) та п.2 розділу VІ, пп.3 розділу VІІ Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 20.04.2015 №449 (із змінами і доповненнями), в частині донарахування платником єдиного внеску застрахованим особам за попередній звітний період у Звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за січень 2017 року в сумі 1509,38 грн., та в квітні 2017 року за січень, лютий, березень 2017 року чим порушено п.9 розділу IV Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- п.51.1 ст.51, п.70.16 ст.70, пп. "б" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями) в частині подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) з недостовірними відомостями, за IV квартал 2016року, відображено нарахування та виплату фізичним особам (громадянам) від продажу рухомого майна за ознакою доходу 157;

- пп.168.1Л п. 168.1, пп.168.1.2 п.168.1 п.168.1.4, п168.1.5, п.168.1 ст.168, пп. а п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ (із змінами та доповненнями),-донараховано податку на доходи фізичних осіб в сумі 27400,00 грн. та відповідно пп.129.1.1. пЛ29.1 ст.129 нараховано пеню в сумі 15391,39 грн.;

- п.161 підрозділу 10 розділу XX "Інші перехідні положення", пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, пп.168.1.2, п.168.1.4, п168.1.5, п.168.1 ст.168, пп. а п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України № 2755 - VI від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями) - неутримано та не перераховано військовий збір на загальну суму 8220,00 грн., в т.ч. за період жовтень 2016 року в сумі 5760,00грн., та листопад 2016 року в сумі 2460,00 грн., та відповідно пп.129.1Л. п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (зі змінами та доповненнями) нараховано пеню в сумі 4617,42 грн.

На підставі висновків, викладених в цьому акті відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 09.07.2019 року:

- №1, яким ТОВ "Кіровоградпостач" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 5 163 170,00 грн. за основним платежем та на 19 548,00 грн. за штрафними санкціями, у зв`язку з порушенням п. 44.1. ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 201.1 ст. 201, п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (т.1, а.с.203);

- №1, яким ТОВ "Кіровоградпостач" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 4 713 956,00 грн. у зв`язку із порушенням п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.201.1 ст.201, п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України (т.1, а.с.204);

- №1, яким ТОВ "Кіровоградпостач" зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 10 160 585 грн. суми податку на додану вартість, у зв`язку з порушенням п. 44.1. ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 140.4.2. п. 140.4 ст.140 Податкового Кодексу України (т.1, а.с.205);

- №1, яким ТОВ "Кіровоградпостач" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на 7 713 101 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (нараховано пеню) на підставі п. 123.1 ст. 123 Податкового Кодексу України в розмірі 1 928 275 грн., а всього 9 641 376 грн., у зв`язку з порушенням п. 44.1. ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 140.4.2. п. 140.4 ст. 140 Податкового Кодексу України (т.1, а.с.206);

- №1, яким ТОВ "Кіровоградпостач" застосовано штраф (50%) в розмірі 850 грн. за відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 Податкового Кодексу України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 1700 грн. (т.1, а.с.207);

- № , яким ТОВ "Кіровоградпостач" визначено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені в розмірі 27 400 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п. 127.1 ст. 127 Податкового Кодексу України, а всього 51 691,39 грн., у зв`язку з порушенням гл. 4, ст. 168 п. 168.1, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2, п. 168.1.4, пп. 168.1.5, ст. 176 п. 176.2 Податкового Кодексу України (т. 1, а.с. 208);

- №, яким ТОВ "Кіровоградпостач" збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на 15 507,472 грн., в тому числі на 8 220 грн. за податковими зобов`язаннями, 2670 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та 4617,42 грн. пені відповідно до пп. 129.1.3. п. 129.1 ст. 129 Податкового Кодексу України, у зв`язку з порушенням гл. 4, ст. 168 п. 168.1, пп. 168.1.2 Податкового Кодексу України (т. 1, а.с. 209).

Правомірність та обґрунтованість вказаних рішень відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в частині в якій позов було задоволено, спірні рішення відповідача прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, доводи відповідача щодо безтоварності спірних господарських операцій позивача спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами..

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, виходить з наступного.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового Кодексу України (далі - ПК). Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон № 996-ХIV.

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до наведеного вище визначенні господарські операції пов`язані не з фактом підписання договорів, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України (далі - ПК).

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач у межах своєї господарської діяльності у письмовій формі уклав договори по придбанню товару(робіт/послуг), а саме з:

ТОВ «АЛЕКРІ» - розчинника органічного універсального; ТОВ «БАЗАЛЬТ ІНВЕСТМЕНТ» - розчинника та регенерату етилацетату; ТОВ «БАРДО ГРУП» - виробничого обладнання; ТОВ «АГРОПРОМ ПЕРЕРОБКА» - ємностей та інше; ТОВ «КАСЕЛ ГРУПП» - техсировини для ВТП; ТОВ «ТВК «МЕТЕКС» - металлопрокату; ТОВ «ПРИВАТ ОПТТОРГ» - розчинника; ТОВ «АГРАРНІ ТРАДИЦІЇ СВ» - плит; ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» - техсировини; ТОВ «КАЛІСТО ІНТЕЛ» плит дорожніх та ємностей; ТОВ «ЛАМАН АРДО» - ємностей металевих; ТОВ «ЛІОН ЛТД» - кукурудзи; ТОВ «АВЕР ПРОМ» - техсировини для ВТП граб та тріски технологічної; ТОВ «БАХОЛ» - пристрою ручного укупорочного пневматичного; ТОВ МОРИОН ТРЕЙД» - дорожних пліт; ТОВ «УКРГРУПКОМЕРЦ» - балок труби та шлеру; ТОВ «Будівельна компанія «УСПІХ» - глицерину сирець, регенерату етилацетату; ТОВ «ЮЖАНКА» - ємностей емальованих; ТОВ «ТРАНЗИТПОСТАВКА» - форми для видування ПЄТ пляшки; ТОВ «ПОРТСВАКС» - техсировини для ВТП граб; ТОВ «ЮНІНВЕСТ-ІНВЕСТ» - розчинника органічного універсального та інших нафтопродуктів; ТОВ «КАРТВЕЛ» - техсировини для ВТП граб; ТОВ «СЕМЕЛІТ» - реактора та кришки реактора; ТОВ «СТАНДАРТ ТРЕЙД СІТІ» - техсировини для ВТП граб; ТОВ «АГРОКОМПАНІЯ ДОБРОБУТ» - кукурудзи; ТОВ «ТЕРИТОРІЯ БІЗНЕС ПЛЮС» - щіпи; ТОВ «НОРД ВЕСТ ЛТД» - транспортних послуг; ТОВ «БІЛДІНГ ТРЕЙД ЛТД» - транспортних послуг; ТОВ « АГРОСТАНДАРТ А» - біопалива; ТОВ «МАСТ-СІТІ» - техсировини для ВТП граб; ТОВ «ЕКОНОМ ТРЕЙД БІЗНЕС» - техсировини для ВТП граб; ТОВ «АГРОНОМІЯ-ЦЕНТР» - біопалива; ТОВ «ЕКО-БІЛД ЛТД» - техсировини для ВТП граб; ТОВ «ЛЕНЦ» - кукурудзи; ТОВ «БК АЛЬФА СІТІ» - виробничого обладнання; ТОВ «СИНЕРГІЯ» - транспортних послуг; ПФ «ЛЕВКО» - кукурудзи.

При цьому, з врахуванням положень п.п. 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» судом першої інстанції була перевірена реальність вчинення зазначених господарських операцій, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: видатковими накладними, які підтверджують факт придбання товару, актами приймання-передачі які підтверджують факт передачі та отримання товару; товарно-транспортними накладними, які підтверджують наявність обставин перевезення товару; банківськими виписками, які підтверджують факт оплати товару.

Оприбуткування товару відображено у відомостях аналітичного обліку позивача.

Зазначеними контрагентами позивача виписано податкові накладні.

Обставини використання придбаного в господарській діяльності позивача підтверджуються звітами з виробництва, актами приймання-здачі, договорами поставки, видатковими та податковими накладними, довіреностями наявними в матеріалах справи.

З наданих до перевірки первинних документів, можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, найменування придбаного товару, його кількість та вартість, визначено сторони господарських операцій та осіб відповідальних за їх здійснення.

Крім того, як вбачається з акта перевірки, відповідачем не спростовується, що на час здійснення господарських операцій вказані контрагенти були зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, за наслідками яких сформовано спірний податковий кредит, оскільки встановлені обставини справи свідчать про поставку товару, транспортування товару від продавця до покупця, оприбуткування товару покупцем, оплату його вартості, використання у власній господарській діяльності.

Також суд першої інстанції вирішуючи спірні відносини вірно зазначив, що доводи відповідача про відсутність у деяких контрагентів позивача, виробничого обладнання, складських приміщень, працівників для здійснення господарської діяльності не спростовують обставин постачання позивачу товарно-матеріальних цінностей, адже така діяльність може здійснюватися не лише за рахунок власних ресурсів, але й за рахунок ресурсів, що належать іншим особам (найманих ресурсів).

Щодо доводів про неможливість станом на дату проведення перевірки встановити фактичне місцезнаходження контрагента, неподання контрагентами позивача фінансової звітності в певний період часу їх діяльності, не декларування податкових зобов`язань, слід зазначити, що такі обставини не свідчать про неможливість виконання вказаним контрагентом своїх договірних зобов`язань.

Нерегулярне та неповне подання податкових декларацій та інші порушення фінансової дисципліни вчинені контрагентом, враховуючи принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи не повинні створювати жодних негативних наслідків для позивача при відсутності будь-яких вказівок на обізнаність його про такі порушення.

Крім того, доводи відповідача відносно не підтвердження придбання товару по ланцюгу постачання або відсутність відомостей щодо придбання товару в податкових базах даних само по собі не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність спірних господарських операцій (постанова ВС від 11.04.2019 року у справі П/811/1761//16), крім того така інформація не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували.

Щодо інших доводів відповідача, а саме, щодо неврахування судом першої інстанції інформації по контрагентам про наявність наступних обставин, а саме:

1. Наявності вироку Святошинского районнного суду м. Києва від 30.05.18 щодо керівника ТОВ «АЛЕКРІ» - ОСОБА_1 яким його визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України (фіктивному підприємництві) (т. 24 а.с. 140 -142), слід зазначити, що сам по собі факт наявності вироку суду ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарської операції (постанова ВС від 07.02.2018 по справі № 813/1766/17.

Крім того, згідно з зазначеним вироком ОСОБА_1 звинувачувався у пособництві у вчиненні злочину, а саме надав засоби та усунув перешкоди, сприяв у вчиненні фіктивного підприємництва, тобто в придбанні суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) іншими особами. Проте, вироки щодо інших осіб відсутні.

Водночас, зазначеним вироком не встановлено, що ОСОБА_1 проводив безтоварні господарськи операції в тому числі із позивачем. Проте, всі первинні документи укладені між позивачем та ТОВ «АЛЕКРІ» підписані саме ним (т.1 а.с. 220 - 233). При цьому інформація, що міститься у протоколах допиту ОСОБА_1 , згідно з вироком, судом не перевірялась, обвинувачений судом не допитувався, обставини щодо спірних господарських операцій не досліджувались, відповідної експертизи щодо неналежності підпису наявного на первинних документах оформлених ТОВ «АЛЕКРІ» ОСОБА_1 не проводилось.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 року у справі №822/551/18 дійшов висновку, що ч. 4 ст. 95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Вказана правова позиція враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Отже висновок відповідача про наявність обставин які свідчать про безтоварність спірних господарських операцій позивача з ТОВ «АЛЕКРІ», зроблений на підставі лише угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні, та без будь-яких вказівок на пряму участь позивача у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, колегія суддів вважає безпідставним.

2. Анульовання рішенням контролюючого органу від 29.09.2017 р реєстрації ТОВ «БАЗАЛЬТ ІНВЕСТМЕНТ», як платника ПДВ, наявністю пояснень ОСОБА_3 про те, що підприємство зареєстровано на нього без його згоди та відома, слід зазначити, що таке анулювання відбулось вже після проведення спірної господарської операції, та згідно з даними протоколу допиту ОСОБА_3 від 30.07.2019 р. (т. 25 а.с. 78 - 80) та від 13.02.2019 року (т. 25 а.с. 89 - 92), його було допитано після складання акта перевірки, тому будь-яка інформація з таких протоколів не могла бути врахована відповідачем при складанні акта перевірки, а тому не може бути врахована і при оцінці рішень прийнятих на його підставі.

В матеріалах справи відсутні докази наявності обвинувального вироку який би набрав законної сили відносно посадових осіб цього контрагента.

Водночас, як зазначалося раніше, суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Крім того, порушення вчинені контрагентом, враховуючи принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи не повинно створювати жодних негативних наслідків для позивача при відсутності будь-яких вказівок на обізнаність його про такі порушення.

3. Відсутності виробничого обладнання у ТОВ «БАРДО ГРУП»; не подання у 2018 році фінансової звітності, не декларування податкових зобов`язань; відсутності відомостей щодо придбання товару в податковій базі даних в розрізі контрагентів, слід зазначити, що відсутність виробничого обладнання не виключає можливість виконання господарської операції, не спростовують обставин поставки товару, адже така діяльність може здійснюватися не лише за рахунок власних ресурсів, але й за рахунок ресурсів, що належать іншим особам (найманих ресурсів).

Відповідач не обґрунтував який обсяг трудових та матеріальних ресурсів необхідно мати підприємству для здійснення такої господарської діяльності та чим це підтверджується.

Так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 18.12.2018 року по справі № 816/1118/17, від 15.01.2019 року по справі №809/2918/13-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Що стосується посилань податкового органу на відомості інформаційних баз даних, як джерел інформації, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх необґрунтованими, оскільки така інформація носить виключно інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

Вказані правові висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 27.11.2019 року по справі № 826/11629/16, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

4. Відсутності ТОВ «АГРОПРОМ ПЕРЕРОБКА» за місцем реєстрації, не подання фінансової звітності, не декларування податкових зобов`язань; не підтвердження, згідно з наявною інформацією, придбання по ланцюгу постачання ємностей, слід зазначити, що відсутність за місцем реєстрації, невиконання контрагентом своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагента та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків; а відомості інформаційних баз даних, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

5. Неналежного декларування ТОВ «КАСЕЛ ГРУПП»; знаходження у фабулі кримінального провадження СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві за ч.2 ст. 205 КК України як СГД з ознаками фіктивності, слід зазначити, що в акті перевірки, не зазначено номер кримінального провадження та обвинувальний вирок який би набрав законної сили відносно посадових осіб цього контрагента. Водночас, на теперішній час ст. 205 КК України декриміналізовано Законом України від 18.09.2019р. за №101-ІХ.

Крім того, неналежне декларування підприємством не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

6. Анульовання рішенням контролюючого органу від 30.08.2017 р реєстрації ТОВ «ТВК «МЕТЕКС», як платника ПДВ, неподання звітів підприємством з 2016 року, не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, слід зазначити, що таке анулювання відбулось вже після проведення спірної господарської операції; невиконання контрагентом своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагента та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків; а відомості інформаційних баз даних, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

7. Анульовання рішенням контролюючого органу від 21.05.2018 р реєстрації ТОВ «ПРИВАТ ОПТТОРГ», як платника ПДВ; недекларування податкових зобов`язань; керівник ТОВ «ПРИВАТ ОПТТОРГ» ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер , а невстановлені особи виписали та зареєстрували в ЄРПН 18.11.2016 року на адресу ТОВ «Кіровоградпостач» податкові накладні вже після його смерті; не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, а саме розчинника на суму 974052 грн., слід зазначити, що таке анулювання відбулось вже після проведення спірної господарської операції. При цьому інформація щодо не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували позивачу, оскільки відомості інформаційних баз даних, якими користувався відповідач, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

Крім того, чине законодавство не вимагає від платника податків контролювати законність державної реєстрації, видачі свідоцтва платника податку на додану вартість, сплату до бюджету податків, ведення бухгалтерського та податкового обліку своїх контрагентів, а також здійснювати перевірку повноважень керівників на підпис первинних документів, податкових накладних та їх підписів. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2019 р у справі № 826/15215/15, яку відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України суд зобов`язаний врахувати.

Отже, будучи необізнаним щодо дій невстановлених осіб, які зареєстрували в ЄРПН 18.11.2016 року на адресу ТОВ «Кіровоградпостач» податкові накладні, після смерті керівника підприємства, а протилежного відповідачем не доведено, позивач мав всі підстави для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Вказані правові висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 28.05.2020 року по справі № 812/1210/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

8. Анульовання рішенням контролюючого органу від 05.12.2018 р реєстрації ТОВ «АГРАРНІ ТРАДИЦІЇ СВ», як платника ПДВ; недекларування контрагентом податкових зобов`язань; не встановлення місцезнаходження контрагента; не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, слід зазначити, що таке анулювання відбулось вже після проведення спірної господарської операції; не встановлення місцезнаходження контрагента та невиконання контрагентом своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності цього контрагента та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків; а відомості інформаційних баз даних, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

9. Не встановлення придбання ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» реалізованого позивачу товару - техсировини, слід зазначити, що інформація щодо не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у особи яка його реалізували позивачу, оскільки відомості інформаційних баз даних, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

10. Встановлення співробітниками ДПІ на підставі пояснень ОСОБА_5 , який є засновником, директором та головним бухгалтером ТОВ «КАЛІСТО ІНТЕЛ», наданих працівникам податкового органу, що йому нічого не відомо про зазначене підприємство; анульовання рішенням контролюючого органу від 30.01.2018 р реєстрації ТОВ «КАЛІСТО ІНТЕЛ», як платника ПДВ; не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару - плит дорожніх та ємностей на суму 591840 грн. на підставі інформації отриманої з Єдиного реєстру податкових накладних, слід зазначити, що таке анулювання відбулось вже після проведення спірної господарської операції; а інформація щодо не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували позивачу, оскільки відомості інформаційних баз даних, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

Щодо пояснень ОСОБА_5 наданих працівникам відповідача, копія яких суду відповідачем не надавалась, слід зазначити, що до такі пояснення не може вважатися належним доказом в адміністративному судочинстві.

11. Анульовання рішенням контролюючого органу від 29.06.2017 р реєстрації ТОВ «ЛАМАН АРДО», як платника ПДВ; неподання звітності та декларацій до податкового органу з квітня 2016 року; не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, а саме ємностей металевих на суму 810000 грн, слід зазначити, що таке таке неподання звітності та анулювання відбулось вже після проведення спірної господарської операції; а інформація щодо не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували позивачу, оскільки відомості інформаційних баз даних, якими користувався відповідач, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

12. Анульовання рішенням контролюючого органу від 27.09.2018 р реєстрації ТОВ «ЛІОН ЛТД», як платника ПДВ; неподання звітності та декларацій до податкового органу з вересня 2017 року; не встановлення з травня 2017 року придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, а саме кукурудзи 3 кл. на суму 241965 грн, слід зазначити, що таке неподання звітності та анулювання відбулось вже після проведення спірної господарської операції; при цьому інформація щодо не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували позивачу, оскільки відомості інформаційних баз даних, якими користувався відповідач, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

13. Неподання ТОВ «АВЕР ПРОМ» звітності (частково) до податкового органу; не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, а саме - техсировини для ВТП граб та тріски технологічної на 839376 грн, слід зазначити, що таке часткове неподання звітності відбулось вже після проведення спірної господарської операції; при цьому інформація щодо не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували позивачу, оскільки відомості інформаційних баз даних, якими користувався відповідач, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

14. Анульовання рішенням контролюючого органу від 30.07.2018 р реєстрації ТОВ «БАХОЛ», як платника ПДВ; неподання звітності та декларацій до податкового органу з вересня 2017 року; не встановлення з січня 2016 року по квітень 2017 року придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, а саме пристрою укупоручного ручного пневматичного в кількості 2 шт. на загальну суму 32000 грн, слід зазначити, що таке неподання звітності та анулювання відбулось вже після проведення спірної господарської операції; при цьому інформація щодо не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували позивачу або його придбання контрагентом за межами періоду за який його перевіряли.

15. Не встановлення придбання ТОВ МОРИОН ТРЕЙД» реалізованого позивачу товару, а саме - дорожніх плит на суму 518400; перебування у фабулі кримінального провадження СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві за ч. 1 ст. 205 КК України як СГД з ознаками фіктивності, слід зазначити, що інформація щодо не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували позивачу, оскільки відомості інформаційних баз даних, якими користувався відповідач, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

Крім того в акті перевірки, не зазначено номер кримінального провадження та обвинувальний вирок який би набрав законної сили відносно посадових осіб цього контрагента.

16. Неподання ТОВ «УКРГРУПКОМЕРЦ» звітності та декларацій до податкового органу; недостатність трудових ресурсів; перебування у фабулі кримінального провадження СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області за ч. 3 ст. 212 КК України як СГД з ознаками фіктивності; не надання договорів до перевірки; не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, а саме балок труби та швелерів на загальну суму 748931,66 грн, слід зазначити, що таке неподання звітності відбулось вже після проведення спірної господарської операції; недостатність трудових ресурсів не виключає можливість виконання господарської операції, не спростовує обставин поставки товару, адже така діяльність може здійснюватися не лише за рахунок власних ресурсів, але й за рахунок ресурсів, що належать іншим особам (найманих ресурсів). При цьому відповідач не обґрунтував який обсяг трудових та матеріальних ресурсів необхідно мати підприємству для здійснення такої господарської діяльності та чим це підтверджується.

Інформація щодо не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували позивачу, оскільки відомості інформаційних баз даних, якими користувався відповідач, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

Також в акті перевірки, не зазначено номер кримінального провадження та обвинувальний вирок який би набрав законної сили відносно посадових осіб цього контрагента.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження доводів відповідача про ненадання позивачем до перевірки договорів поставки.

При цьому, як вже зазначалося раніше, договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку, він свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

17. Анульовання рішенням контролюючого органу від 17.08.2018 р реєстрації ТОВ «Будівельна компанія «УСПІХ» як платника ПДВ; неподання декларацій до податкового органу з вересня 2017 р; перебування у фабулі кримінального провадження СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві за ч. 2 ст. 205 КК України, слід зазначити, що таке неподання звітності та анулювання відбулось вже після проведення спірної господарської операції, крім того в акті перевірки, не зазначено номер кримінального провадження та обвинувальний вирок який би набрав законної сили відносно посадових осіб цього контрагента.

18. Анульовання рішенням контролюючого органу від 25.01.2019 р реєстрації ТОВ «ЮЖАНКА» як платника ПДВ; подання декларацій до податкового органу лише за період з травня 2017 р по лютий 2018 р; перебування у фабулі кримінального провадження СУ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві за ч. 5 ст. 37, ч. 2 ст. 212 КК України, як СГД з ознаками фіктивності, слід зазначити, що таке неподання звітності та анулювання відбулось вже після проведення спірної господарської операції, крім того в акті перевірки, не зазначено номер кримінального провадження та обвинувальний вирок який би набрав законної сили відносно посадових осіб цього контрагента.

Також є безпідставними посилання представника відповідача на наявність на теперішній час протоколу допиту свідка: директора ТОВ «ЮЖАНКА» від 13.09.2019 року, оскільки такий допит відбувся вже після прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень та під час їх прийняття врахованим бути не міг.

Крім того, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування не може вважатися належним доказом в адміністративному судочинстві. Аналогічна правова позиція викладена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 року у справі №822/551/18.

19. Анульовання рішенням контролюючого органу від 19.10.2018 р реєстрації ТОВ «ТРАНЗИТПОСТАВКА» як платника ПДВ; подання декларацій до податкового органу лише за період з травня 2017 р по серпень 2017 р; перебування у фабулі кримінального провадження СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві за ч. 2 ст. 205 КК України, як СГД з ознаками фіктивності, слід зазначити, що таке неподання податкових декларацій та анулювання відбулось вже після проведення спірної господарської операції; в матеріалах справи відсутні докази наявності обвинувального вироку який би набрав законної сили відносно посадових осіб цього контрагента, крім того, ст. 205 КК України декриміналізовано Законом України від 18.09.2019р. за №101-ІХ.

20. Неподання ТОВ «ПОРТСВАКС» звітності в необхідному розмірі до податкового органу та недекларування податкових зобов`язань; перебування у фабулі кримінального провадження СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві за ч. 2 ст. 205 ч. 3 ст. 212 КК України, як СГД з ознаками фіктивності, слід зазначити, що таке неподання звітності та недекларування податкових зобов`язань, враховуючи принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи не повинно створювати жодних негативних наслідків для позивача; в матеріалах справи відсутні докази наявності обвинувального вироку який би набрав законної сили відносно посадових осіб цього контрагента, крім того, ст.205 КК України декриміналізовано Законом України від 18.09.2019р. за №101-ІХ.

21. Анульовання рішенням контролюючого органу від 29.09.2017 р реєстрації ТОВ «ЮНІНВЕСТ-ІНВЕСТ» як платника ПДВ; подання декларацій до податкового органу лише за період з жовтня по грудень 2016 р; не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, а саме розчинника органічного універсального та інших нафтопродуктів на загальну суму 1074384 грн; перебування у фабулі кримінального провадження СВ ФР ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра за ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, як СГД з ознаками фіктивності, слід зазначити, що таке неподання податкових декларацій та анулювання відбулось вже після проведення спірної господарської операції; при цьому інформація (з баз даних контролюючого органу) щодо не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували позивачу, оскільки відомості інформаційних баз даних, якими користувався відповідач, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

Також в матеріалах справи відсутні докази наявності обвинувального вироку який би набрав законної сили відносно посадових осіб цього контрагента, крім того, ст. 205 КК України декриміналізовано Законом України від 18.09.2019р. за №101-ІХ.

22. Неподання ТОВ «КАРТВЕЛ» з липня 2018 року декларацій та звітності в необхідному розмірі; не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу згідно з договором від 16.05.2018 року товару, а саме техсировини для ВТП граб на загальну суму 588000 грн; перебування у фабулі кримінального провадження 2-го відділу РКП СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києва за ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України, слід зазначити, що таке неподання податкових декларацій та звітності та інші порушення фінансової дисципліни враховуючи принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи не повинні створювати жодних негативних наслідків для позивача; при цьому інформація щодо не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували позивачу, оскільки відомості інформаційних баз даних, якими користувався відповідач, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

Також, в матеріалах справи відсутні докази наявності обвинувального вироку який би набрав законної сили відносно посадових осіб цього контрагента, крім того ст. 205 КК України декриміналізовано Законом України від 18.09.2019р. за №101-ІХ.

23. Неподання ТОВ «СЕМЕЛІТ» декларацій та звітності в необхідному розмірі; не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, а саме реактора та кришки реактора на загальну суму 796800 грн; перебування у фабулі кримінального провадження ГСУ Депортаменту процесуального керівництва ДБР ГПУ за ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України, як СГД з ознаками фіктивності, слід зазначити, що таке неподання податкових декларацій та звітності в необхідному розмірі враховуючи принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи не повинно створювати жодних негативних наслідків для позивача; при цьому інформація щодо не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували позивачу, оскільки відомості інформаційних баз даних, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України; в матеріалах справи відсутні докази наявності обвинувального вироку який би набрав законної сили відносно посадових осіб цього контрагента, крім того, ст. 205 КК України декриміналізовано Законом України від 18.09.2019р. за №101-ІХ.

24. Неподання ТОВ «СТАНДАРТ ТРЕЙД СІТІ» декларацій та звітності в необхідному розмірі; не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, а саме техсировини для ВТП граб на загальну суму 367200 грн., слід зазначити, що таке неподання податкових декларацій та звітності за загальним правилом, не може впливати на права та обов`язки іншого платника податків; при цьому інформація щодо не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували позивачу, оскільки відомості інформаційних баз даних, якими користувався відповідач, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

25. Неподання ТОВ «АГРОКОМПАНІЯ ДОБРОБУТ» податкових розрахунків сум доходів та звітності в необхідному розмірі; за даними фінансового звіту за 9 міс 2018 року вартість основних засобів становить 0 грн, придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, а саме кукурудзи на загальну суму 9680212,16 грн у ТОВ «ТК» Ельбрус» контрагенти якого перебувають у фабулах кримінальних проваджень, слід зазначити, що таке можливе неподання податкових розрахунків та звітності враховуючи принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи не повинно створювати жодних негативних наслідків для позивача; при цьому інформація щодо придбання контрагентом зазначеного товару у інших контрагентів які перебувають у фабулах кримінальних проваджень не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у особи яка його реалізувала позивачу.

Крім того, відповідач не довів яким чином нульова вартість основних засобів контрагента вплинула на його можливість перепродати товар.

Водночас допитаний в судовому засіданні 16.10.2019 року в якості свідка директор ТОВ «АГРОКОМПАНІЯ ДОБРОБУТ» ОСОБА_6 підтвердив наявність обставин, які свідчать про реальність господарських операцій позивача з його підприємством.

26. Неподання ТОВ «ТЕРИТОРІЯ БІЗНЕС ПЛЮС» декларацій та звітності в необхідному розмірі; не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, а саме щіпи на загальну суму 538886,40 грн, слід зазначити, що таке неподання декларацій та звітності в необхідному розмірі враховуючи принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи не повинно створювати жодних негативних наслідків для позивача; при цьому інформація щодо не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували позивачу, оскільки відомості інформаційних баз даних, якими користувався відповідач, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

27. Анульовання рішенням контролюючого органу від 16.08.2018 р реєстрації ТОВ «НОРД ВЕСТ ЛТД» як платника ПДВ; не подання декларацій та звітності в необхідному розмірі; недостатність робітників (середня кількість 1 особа); відсутність за місцезнаходженням; відсутність транспортних засобів, тобто отримання транспортно-експедиційних послуг на суму 4400 грн ПДВ 733,33 грн, джерело яких не встановлено, слід зазначити, що таке неподання податкових декларацій та анулювання відбулось вже після проведення спірної господарської операції; крім того, як правильно зазначає позивач у відзиві на апеляційну скаргу в детальному розрахунку штрафних санкцій до акта перевірки з ПДВ не визначено завищення суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «НОРД ВЕСТ ЛТД», отже оскільки відповідач не визначає неправомірність визначення суми податкового кредиту з ПДВ, безпідставним є зазначення про неправомірність визначення показника доходу із посиланням на нереальність господарської операції.

28. Анульовання рішенням контролюючого органу від 13.12.2018 р реєстрації ТОВ «БІЛДІНГ ТРЕЙД ЛТД» як платника ПДВ; не подання форми 1-ДФ щодо виплати грошових коштів фізичним особам, фінансової звітності за 2016 рік, розрахунків сум доходу та інші порушення фінансової дисципліни; недостатність робітників для надання транспортно-експедиційних послуг, відсутність за місцезнаходженням, слід зазначити, що таке анулювання відбулось вже після проведення спірної господарської операції; відсутність за місцем реєстрації, невиконання контрагентом своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагента та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків; недостатність робітників, відсутність транспортних засобів не виключає можливість виконання господарської операції, не спростовують обставин виконання робіт, адже така діяльність може здійснюватися не лише за рахунок власних ресурсів, але й за рахунок ресурсів, що належать іншим особам (найманих ресурсів).

При цьому, відповідач не обґрунтував який обсяг трудових та матеріальних ресурсів необхідно мати підприємству для здійснення такої господарської діяльності та чим це підтверджується.

Щодо наявності вироку Сихівського районнного суду м. Львова від 16-17.04.2018 щодо керівника ТОВ «БІЛДІНГ ТРЕЙД ЛТД» - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким його визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України (фіктивному підприємництві) (т. 25 а.с. 168 - 170), слід зазначити, що сам по собі факт наявності вироку суду ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарської операції (постанова ВС від 07.02.2018 по справі №813/1766/17.

За змістом мотивувальної частини вироку обвинувачений не має відношення до господарських операцій позивача (т. 6 а.с. 233 - т. 8 а.с. 188).

Водночас, ТОВ «БІЛДІНГ ТРЕЙД ЛТД», під час здійснення спірних господарських операцій з позивачем представляла інша особа, а саме директор ОСОБА_8 вина якого вироком не встановлена.

29. Анульовання рішенням контролюючого органу від 24.02.2016 р реєстрації ТОВ «АГРОСТАНДАРТ А» як платника ПДВ та повторне його поновлення з цієї ж дати (діяло по 26.04.2019 р), нерегулярне подання фінансової звітності, недостатності робітників та основних фондів для здійснення господарської діяльності, а саме продажу паливних гранул на суму 562595,38 грн, наявності кредиторської заборгованості у розмірі 810 грн., слід зазначити, що нерегулярне подання фінансової звітності та анулювання відбулось вже після проведення спірної господарської операції.

Крім того, для здійснення господарської діяльності підприємством можуть використовуватися не лише власні трудові ресурси, но і наймані ресурси та орендовані матеріальні цінності. Відповідач не обґрунтував який обсяг трудових та матеріальних ресурсів необхідно мати підприємству для здійснення такої господарської діяльності як перепродаж, та чим це підтверджується. Наявність кредиторської заборгованості у розмірі 810 грн. тобто менше 1% від суми договору - 562595,38 грн не є значною та не свідчить про нікчемність угоди.

30. Анульовання рішенням контролюючого органу від 26.11.2018 р реєстрації ТОВ «МАСТ-СІТІ» як платника ПДВ; нерегулярне та неповне подання фінансової звітності, податкових декларацій та інші порушення фінансової дисципліни; відсутність звітів свідчить про відсутність найманих працівників та основних фондів необхідних для господарської діяльності; не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, а саме техсировини для ВТП граб на загальну суму 195600 грн ПДВ 32600 грн, слід зазначити, що нерегулярне подання фінансової звітності та анулювання відбулось вже після проведення спірної господарської операції.

Крім того для здійснення господарської діяльності підприємством можуть використовуватися не лише власні трудові ресурси, но і наймані ресурси та орендовані матеріальні цінності. Відповідач не обґрунтував який обсяг трудових та матеріальних ресурсів необхідно мати підприємству для здійснення такої господарської діяльності та чим це підтверджується. При цьому інформація щодо не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували позивачу, оскільки відомості інформаційних баз даних, якими користувався відповідач, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

31. Нерегулярне та неповне подання ТОВ «ЕКОНОМ ТРЕЙД БІЗНЕС» фінансової звітності, податкових декларацій та інші порушення фінансової дисципліни; відсутність звітів свідчить про відсутність найманих працівників та основних фондів необхідних для господарської діяльності; не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, а саме техсировини для ВТП граб на загальну суму 195600 грн ПДВ 32600 грн, слід зазначити, що таке нерегулярне та неповне подання фінансової звітності, податкових декларацій відбулось вже після проведення спірної господарської операції; крім того, для здійснення господарської діяльності підприємством можуть використовуватися не лише власні трудові ресурси, но і наймані ресурси та орендовані матеріальні цінності, при цьому інформація щодо не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували позивачу, оскільки відомості інформаційних баз даних, якими користувався відповідач, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

32. Нерегулярне та неповне подання ТОВ «АГРОНОМІЯ-ЦЕНТР» фінансової звітності, податкових декларацій та інші порушення фінансової дисципліни; на підприємстві працює лише - 5 осіб; придбання біопалива на суму 124593,30 грн в т.ч. ПДВ 20765,57 грн. у контрагента який придбав його у іншої особи відносно якої не встановлено ланцюг придбання цього товару, слід зазначити, що таке нерегулярне та неповне подання податкових декларацій та інші порушення фінансової дисципліни враховуючи принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи не повинно створювати жодних негативних наслідків для позивача, при цьому інформація щодо не встановлення придбання контрагентом, у іншого контрагента, реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у особи які його реалізувала позивачу.

Крім того, відповідач не обґрунтував який обсяг трудових ресурсів необхідно мати підприємству для здійснення такої господарської діяльності та чим це підтверджується.

33. Анульовання рішенням контролюючого органу від 29.08.2018 р реєстрації ТОВ «ЕКО-БІЛД ЛТД» як платника ПДВ; нерегулярне та неповне подання фінансової звітності, податкових декларацій та інші порушення фінансової дисципліни; не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, а саме техсировини для ВТП граб на загальну суму 292800 грн ПДВ 48800 грн, до перевірки не надано договір поставки, слід зазначити, що таке анулювання та нерегулярне, неповне подання податкових декларацій та інші порушення фінансової дисципліни враховуючи принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи не повинно створювати жодних негативних наслідків для позивача, при цьому інформація щодо не встановлення придбання контрагентом у іншого контрагента реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували позивачу, оскільки відомості інформаційних баз даних, якими користувався відповідач, носять виключно інформативний характер та сформовані фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження доводів відповідача про ненадання позивачем до перевірки договору поставки. Між тим, договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку, він свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

34. Анульовання рішенням контролюючого органу від 27.12.2018 р реєстрації ТОВ «ЛЕНЦ» як платника ПДВ; нерегулярне та неповне подання фінансової звітності, податкових декларацій та інші порушення фінансової дисципліни; наявності вироку Ленінського районнного суду м. Кіровограда від 31.10.2017р щодо ОСОБА_9 , яким його визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України (фіктивному підприємництві), до перевірки не надано договір поставки кукурудзи на загальну суму 563490 грн ПДВ 93915 грн., слід зазначити, що таке анулювання відбулось вже після проведення спірної господарської операції; нерегулярне та неповне подання податкових декларацій та інші порушення фінансової дисципліни враховуючи принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи не повинно створювати жодних негативних наслідків для позивача; крім того відповідачем не надано суду доказів на підтвердження наявності обставини ненадання позивачем до перевірки договору щодо поставки кукурудзи; ТОВ «ЛЕНЦ» не зареєструвало податкову накладну на зазначений товар і позивач суму ПДВ у розмірі 93915 грн до податкового кредиту не відносив.

Щодо пояснень ОСОБА_9 , слід зазначити, що до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування не може вважатися належним доказом в адміністративному судочинстві, аналогічна правова позиція викладена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 року у справі №822/551/18.

При цьому, вироком Ленінського районнного суду м. Кіровограда від 31.10.2017р щодо ОСОБА_9 не встановлено обставин реєстрації ТОВ «ЛЕНЦ» за винагороду (т. 24 а.с. 143-148).

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження доводів відповідача про ненадання позивачем до перевірки договору поставки кукурудзи.

Між тим, договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку, він свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

35. Нерегулярне подання ТОВ «БК АЛЬФА СІТІ» (після зміни назви 22.04.2019 р - ТОВ «ДЕНАЙ») з березня 2019 р фінансової звітності, податкових декларацій; не встановлення господарських операцій із придбання ТОВ «ТРАНСІНВЕСТ» обладнання, слід зазначити, що таке нерегулярне та неповне подання податкових декларацій та інші порушення фінансової дисципліни відбулись після проведення спірної господарської операції; враховуючи принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи це не повинно створювати жодних негативних наслідків для позивача; при цьому інформація щодо не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували позивачу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо наявності господарських правовідносин між позивачем та ТОВ «ТРАНСІНВЕСТ».

36. Не знаходження ТОВ «СИНЕРГІЯ» яка надала транспортні послуги на суму 1048700 грн. ПДВ 119950 грн. за місцем реєстрації; внесення відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення, що кваліфікується за ч. 2 ст. 205 КК України, слід зазначити те, що відповідач не зазначає дату здійснення перевірки ТОВ «СИНЕРГІЯ», між тим податкові адреси цього підприємства з січня по липень 2017 року були іншими ніж ті, що перевірялись; крім того можливі порушення вчинені контрагентом, враховуючи принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи не повинно створювати жодних негативних наслідків для позивача; в матеріалах справи відсутні докази наявності обвинувального вироку який би набрав законної сили відносно посадових осіб цього контрагента, крім того, ст. 205 КК України декриміналізовано Законом України від 18.09.2019р. за №101-ІХ.

37. Нерегулярне та неповне подання ПФ «ЛЕВКО» фінансової звітності, податкових декларацій та інші порушення фінансової дисципліни; не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу сільськогосподарської продукції по ланцюгу постачання згідно з реєстром податкових накладних, слід зазначити, що таке нерегулярне та неповне подання податкових декларацій та інші порушення фінансової дисципліни враховуючи принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи не повинно створювати жодних негативних наслідків для позивача, при цьому інформація щодо не встановлення придбання контрагентом реалізованого позивачу товару, не може бути беззаперечним доказом відсутності такого товару у осіб які його реалізували позивачу.

Крім того допитаний судом першої інстанції в судовому засіданні 30.10.2019 року в якості свідка директор ПФ «ЛЕВКО» ОСОБА_10 підтвердив наявність обставин, які свідчать про реальність господарських операцій позивача з його підприємством.

Щодо наявності в матеріалах справи протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 20.04.2019 року та ОСОБА_12 від 19.04.2019р про не здійснення ними перевезень сількогосподарської продукції (т. 25 а.с. 44-47, 68 - 77), слід зазначити, що цих осіб було допитано після складання акта перевірки, тому будь-яка інформація з таких протоколів не могла бути врахована відповідачем при складанні акта перевірки, а тому не може бути врахована і при оцінці рішень прийнятих на його підставі.

Крім того, щодо господарських операцій позивача з ТОВ «БК АЛЬТОР» на загальну суму 482 520 грн., в т.ч. ПДВ 80 420 грн., слід зазначити, що суд першої інстанції правильно встановив, що взаємовідносини між ТОВ "БК АЛЬТОР" та ТОВ "Кіровоградпостач" за березень 2016 року вже були предметом перевірки, що підтверджується актом контролюючого органу від 07.03.2019 р. №30/11-28-14-02/37168244 "Про результати позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградпостач" з питань правильності нарахування податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Житлобудмонтаж" () (попередня назва ТОВ «БК АЛЬТОР») за березень 2016 року, що відображено в податковій декларації з ПДВ за березень 2016 року, податкових зобов`язань при подальшому продажу товарно-матеріальних цінностей, придбаних у вищезазначеного контрагента-постачальника, та з питань правильності нарахування податку на прибуток при відображенні обсягів взаємовідносин із ТОВ "Житлобудмонтаж" в декларації з податку на прибуток за 2016 рік" та ГУ ДФС у Кіровоградській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 26.03.2019 р. за №2, яким ТОВ "Кіровоградпостач" зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 482 520 грн., у зв`язку з порушенням п. 44.1. ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України;

- від 26.03.2019 р. за №2, яким ТОВ "Кіровоградпостач" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 80 420 грн., у зв`язку з порушенням п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України.

Вказані повідомлення-рішення, що прийняті ГУ ДФС України у Кіровоградській області ТОВ "Кіровоградпостач" 02.07.2019 р. оскаржено до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.09.2019 року справа №340/1604/19 позовні вимоги ТОВ "Кіровоградпостач" задоволено та скасовано податкові повідомлення - рішення від 26.03.2019 року №2 та №2 (т. 25, а.с. 120-124).

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що в акті перевірки та в доводах відповідача відсутність реальності вчинення господарської діяльності пов`язується податковим органом лише з обставинами діяльності контрагентів, що є неприпустимим як за законодавством України так і за міжнародними нормами.

Зокрема, ст. 61 Конституції України закріплює принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи.

Рішеннями Європейського Суду від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» та від 22.01.2009 «Булвес» АД проти Болгарії, які згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, вказано на те, що коли Держави-члени Конвенції володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань… Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Отже, виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції або належному декларуванні, звітуванні за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи та не може нести відповідальність за відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування.

Водночас, позивач обґрунтовано звертає увагу на те, що контролюючий орган стверджуючи про безтоварність спірних господарських операцій, наполягає на включення вартості таких операцій до доходу позивача. Тобто, визнаючи позивачу грошові зобов`язання за результатами спірних операцій, відповідач тим самим визнає реальність таких операцій та податкові наслідки, які вони спричиняють.

Також, щодо не сплати до бюджету ПДФО в сумі 27400 грн. та військового збору в сумі 8220 грн. при придбанні автомобілів, суд першої інстанції правильно встановив, що 06.10.2016 року ТОВ "Кіровоградпостач", згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу із ТОВ "ТБ Слобожанщина", яке діє на підставі договору комісії 5676/16/000098 від 06.10.16 р., придбало у ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_2 ) автомобіль КРАЗ 255, 1983 р.в. (т. 21, а.с. 100-103).

Відповідно до ксерокопії квитанції № 80146 від 07.10.2016 р. ОСОБА_13 сплатив 19200 грн. податку на доходи фізичних осіб (т. 21, а.с. 104). Зазначені обставини відповідачем не спростовано.

Також, ТОВ "Кіровоградпостач" придбало автомобіль ПАЗ 3205, про що було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №4844/2016/162945 від 01.11.2016 року, за посередництвом ОСОБА_14 , з власником транспортного засобу - ОСОБА_15 (т. 21, а.с. 105-106).

На виконання ухвал суду Головне управління ДПС у Миколаївській області надало інформацію, що ОСОБА_15 протягом листопада 2016 року військовий збір та податок на доходи фізичних осіб до бюджету не сплачував (т. 25, а.с. 1), а Головне управління ДПС у Харківській області надало інформацію, що ОСОБА_13 у жовтні 2016 року суму військового збору в розмірі 5760,00 грн. не сплачував (т. 25, а.с. 91).

Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення - рішення в № від 09.07.2019 року в частині нарахування ТОВ "Кіровоградпостач" суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем 19200,00 грн., 4800,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та 10873,62 грн. пені підлягає скасуванню.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області - залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2019 року у справі №340/1728/19 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 25 червня 2020 року.

Повне судове рішення складено 30 червня 2020 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя А.О. Коршун