Справа № 640/14518/19
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 червня 2020 року

м. Київ

справа № 640/14518/19

адміністративне провадження № К/9901/15096/20

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №640/14518/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

19.06.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2020.

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 15.05.2019 про сплату боргу (недоїмки) № Ф-196348-17 у розмірі 5 211, 36 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2020, позов задоволено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 17.05.2001 зареєстрований Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва як суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи.

Відповідно до відомостей, що містяться в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.05.2019 жодного запису про позивача як фізичну особу-підприємця немає.

29.05.2019 ОСОБА_1 отримав від відповідача вимогу, про сплату боргу (недоїмки) № Ф-196348-17 від 15.05.2019 у розмірі 5 211, 36 грн зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що прийнята Головним управлінням ДФС у м.Києві вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-196348-17 від 15.05.2019 у розмірі 5 211, 36 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Головне управління ДПС у м.Києві, не погодившись з судовим рішенням, звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №640/14518/19 скасувати та прийняте нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн, відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогою, предметом позову є визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 15.05.2019 про сплату боргу (недоїмки) № Ф-196348-17 у розмірі 5 211, 36 грн.

За таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2019 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №640/14518/19 не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №640/14518/19 відмовити.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддіІ.А. Гончарова І.Я.Олендер Р.Ф. Ханова