Справа № 380/3769/20
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/3769/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Галенерго" до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного підприємства "Галенерго" до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вдовича Мар`яна Богдановича від 05.05.2020 ВП 61898642 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 24пз/22/1013-6/1188-20 від 12.03.2020 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вдовича Мар`яна Богдановича від 05.05.2020 ВП 61898642 про арешт майна боржника.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що оскаржувані постанови винесені при примусовому виконанні постанови №24пз/22/1013-6/1188-20 від 12.03.2020 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, яка оскаржується позивачем у судовому порядку, що зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, позивач стверджує, що постанова №24пз/22/1013-6/1188-20 від 12.03.2020 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області не набрала законної сили, а відповідно не може буди підставою для її примусового виконання. Також покликається на те, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.05.2020 державним виконавцем рекомендованим листом з повідомленням про вручення скерована ПП «Галеперго» разом із постановою про накладення арешту на все майно ПП «Галенерго». Зазначене, на думку позивача, свідчить про те, що вчинення державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вдовичем Мар`яном Богдановичем інших виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 61898642, а саме винесення ним постанови від 05.05.2020 про арешт майна боржника є неправомірними, а вищезгадані постанови є незаконними та підлягають скасуванню.

Відповідач позов не визнає. У відзиві (вх. 29341 від 12.06.2020) представник відповідача зазначає, що 22.04.2020 на адресу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла постанова №24пз/22/1013-6/1188-20, видана 12.03.2020 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про накладення на ПП «Галенерго» адміністративного штрафу у сумі 31530 грн. Зазначена постанова набрала законної сили 27.03.2020. 05.05.2020 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника № 61898642. Стверджує, що державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вдович Мар`ян Богданович при винесенні оскаржуваних постанов діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», відтак, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою суду від 25.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено справу до розгляду без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області; витребувано у Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції матеріали виконавчого провадження ВП 61898642.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Постановою головного інспектора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 12.03.2020 № № 24пз/22/1013-6/1188-20 приватне підприємство «Галенерго» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3, п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на підприємство штраф у розмірі 31530,00 грн.

Вказана постанова 16.04.2020 скерована стягувачем Шевченківському відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для примусового виконання.

05.05.2020 постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вдовича Мар`яна Богдановича відкрито виконавче провадження ВП № 61898642 з примусового виконання постанови № 24пз/22/1013-6/1188-20 від 12.03.2020 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області.

05.05.2020 постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вдовича Мар`яна Богдановича накладено арешт на все майно, що належить боржнику приватному підприємству «Галенерго».

Покликаючись на те, що рішення, на підставі якого видано постанову про відкриття виконавчого провадження, не набрало законної сили, а також на те, що постанова про арешт майна боржника скерована останньому разом з постановою про відкриття виконавчого провадження, позивач вважає ці постанови протиправними, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ ).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ст. 3 Закону 1404-VIII постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, є виконавчими документами і підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Вимоги до виконавчих документів встановлено ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII.

Частина 4 цієї статті містить перелік обставин, наявність яких зумовлює повернення виконавчого документа стягувачу.

Зокрема, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання) (пункт 1).

Так, позивач покликається на те, що постанова №24пз/22/1013-6/1188-20 від 12.03.2020 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, на підставі якої винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження, не набрала законної сили, оскільки оскаржується позивачем у судовому порядку, що зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Надаючи правову оцінку такому твердженню позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами, визначеними у ч. 2 ст. 3 цього Закону, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку.

Штраф підлягає сплаті у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення або надіслання постанови. У разі несплати штрафу в зазначений строк другий примірник постанови надсилається органу державної виконавчої служби для виконання постанови в примусовому порядку.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Як зазначено у постанові №24пз/22/1013-6/1188-20 від 12.03.2020 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, така набрала законної сили 27.03.2020.

При цьому, доказів повідомлення державного виконавця про оскарження виконавчого документа у судовому порядку станом на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.05.2020 позивачем не надано.

Поряд з цим, суд зауважує, що оскарження у суді виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, є підставою для зупинення примусового виконання, а не відмови у відкритті виконавчого провадження. Ці дві процесуальні дії регламентовані Законом України «Про виконавче провадження» і не можуть бути ототожнені.

Так, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону № 1404-VIII, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Тобто, боржник у виконавчому провадженні у разі оскарження в судовому порядку виконавчого документа, не позбавлений права ініціювати перед судом питання про зупинення стягнення на підставі такого виконавчого документа, що висвітлено і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у справі № 580/1547/19.

Більше того, з Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/89997340 судом встановлено, що вимога ПП «Галеенерго» визнати протиправною та скасувати постанову № 24пз/22/1013-6/1188-20, винесену 12.03.2020 головним інспектором Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про накладення штрафу у розмірі 31530,00 грн за правопорушення, передбачене абз. 3 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», заявлена позивачем у порядку подання заяви про збільшення позовних вимог у справі № 380/722/20, яка ухвалою суду від 18.06.2020 повернута ПП Галенерго без прийняття до розгляду.

Таким чином, покликання позивача на те, що постанова №24пз/22/1013-6/1188-20 від 12.03.2020 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, перебуває на розгляді Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/722/20 не підтверджується жодними доказами.

За таких обставин, суд доходить висновку про правомірність постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вдовича Мар`яна Богдановича від 05.05.2020 ВП 61898642 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 24пз/22/1013-6/1188-20 від 12.03.2020 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області.

Твердження позивача про протиправність постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вдовича Мар`яна Богдановича від 05.05.2020 ВП 61898642 про арешт майна боржника з тих підстав, що така скерована позивачу разом з постановою про відкриття цього виконавчого провадження, спростовується положенням ч. 2 ст. 56 Закону № 1404-VIII, відповідно до якого постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Таким чином, прийняття старшим державним виконавцем постанови про арешт коштів боржника також відповідає вимогам Закону № 1404-VIII.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не знаходять належного правового обґрунтування, тоді відповідачем доведено правомірність своїх рішень, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Відшкодування судових витрат позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено ст. 139 КАС України не передбачено, а тому такі слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 72, 77, 139, 243-246, 255, 257, 271, 272, 287, п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення», підп. 15.5 п. 15 розділу VIІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову Приватного підприємства "Галенерго" до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про визнання протиправними та скасування постанов, відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно з ч. 1 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його складення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до або через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Відповідно до п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені цим рішенням, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Позивач приватне підприємство Галенерго (79020, м. Львів, просп. В.Чорновола, буд. 73; ).

Відповідач - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (79007, м. Львів, вул. Котлярська, 6; ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна архітектурно-будівельна інспекція України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26) в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області (79057, м. Львів, вул. Генерала Чупринки,71).

Суддя Сидор Н.Т.