Справа № 380/3914/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/3914/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

представник позивачів Жиравецький Т.М.,

представник відповідача Терлак М.М.,

представник третьої особи Лаба В.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Шклівська селищна рада Яворівського району Львівської області, про визнання протиправними відмов, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі позивачі) з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (далі відповідач, Управління, ГУ ДГК у Львівській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Шклівська селищна рада Яворівського району Львівської області (далі третя особа, Шклівська селищна рада), в якій просять суд:

- визнати протиправною та скасувати відмову відповідача у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Шклівської селищної ради Яворівського району, розмір земельної ділянки 0,7500 га, кадастровий номер :02:000:0151, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність, оформлену наказом №13-5407/16-20-СГ від 22.04.2020 Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки;

- визнати протиправною та скасувати відмову відповідача у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Шклівської селищної ради Яворівського району, розмір земельної ділянки 0,5000 га, кадастровий номер :02:000:0152, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність, оформлену наказом №13-5409/16-20-СГ від 22.04.2020 Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої на території Шклівської селищної ради Яворівського району, розмір земельної ділянки 0,7500 га, кадастровий номер :02:000:0151, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та надання її у власність ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої на території Шклівської селищної ради Яворівського району, розмір земельної ділянки 0,5000 га, кадастровий номер :02:000:0152, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та надання її у власність ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначено, що відмова у затвердженні проектів землеустрою є незаконною, суперечить ст. 186-1 та ст. 118 Земельного кодексу України. Адже підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. З позиції позивачів на стадії отримання погодженого в установленому порядку проекту землеустрою, не передбачено повноважень щодо відмови у затвердженні такого проекту землеустрою. Наголошено на позитивних висновках, які отримали проекти землеустрою від експертів державної експертизи. Звернуто увагу суду на те, що Управління не повинно було у наказах про відмову у затвердженні проектів землеустрою керуватися рішенням Яворівської районної ради від 05.03.2020, яким затверджено проект землеустрою щодо зміни та встановлення межі селища Шкло на території Шклівської селищної ради (за яким оспорювані ділянки опиняються в межах населеного пункту), оскільки межі населеного пункту вважаються встановленими, а органи місцевого самоврядування набувають права розпоряджатися земельними ділянками лише після встановлення (винесення) меж в натуру (на місцевість), закріплення меж території межовими знаками та внесення відомостей про земельну ділянку до державного земельного кадастру (АС ДЗК). Оскільки межі селища Шкло не були встановлені, оспорювані земельні ділянки не можуть вважатися такими, що знаходяться в межах населеного пункту. Ба більше рішенням державного кадастрового реєстратора Шклівській селищній раді відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв`язку з невідповідністю встановленим вимогам, які зазначені у протоколі перевірки електронного документа.

Таким чином вважають, що земельні ділянки, щодо яких у позивачів наявне право очікування на час оскаржуваних відмов не перебували в межах населеного пункту, а тому саме Управління є уповноваженим суб`єктом щодо затвердження проекту землеустрою та передачу такої ділянки у власність. Тому накази про відмову у затвердженні проектів землеустрою є протиправними та слід скасувати.

За таких обставин на переконання позивачів ефективним способом захисту їх прав та законних інтересів є зобов`язання відповідача затвердити проекти землеустроїв та передати такі ділянки у власність, оскільки повноваження відповідача у цій частині не є дискреційними.

Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 14.05.2020 номер провадження ЗД/380/21/20 заяву про забезпечення позову задоволено частково та вжито заходів забезпечення позову до подання позовної заяви; заборонено Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області та його структурним підрозділам вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами №:02:000:0151, №:02:000:0152, зокрема, надання дозволів та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, надання дозволів на розроблення будь-якого виду документації із землеустрою та її затвердження, проведення інвентаризації земель, прийняття рішення про поділ чи об`єднання земельних ділянок, внесення до переліку земельних ділянок державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами, прийняття рішень щодо викупу або передачі в оренду земельних ділянок за результатами земельних торгів, прийняття рішень щодо передачі в оренду, емфітевзис, володіння або користування, укладення договорів купівлі-продажу та/або оренди чи емфітевзису, а також внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про зміну меж смт. Шкло Яворівського району Львівської області (АС ДЗК), в частині земельних ділянок з кадастровими номерами №:02:000:0151, №:02:000:0152. У задоволенні інших вимог заяви відмовлено.

Ухвалою суду від 27.05.2020 відкрито провадження у справі №380/3914/20 за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача проти позову заперечила з підстав викладених у відзиві /арк.спр.56-62/. Опрацювавши документи під час розгляду клопотань позивачів встановлено, що місце розташування земельних ділянок не відповідає вимогам ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, оскільки повноваження Управління на розпорядження цими ділянками не розповсюджуються. Земельні ділянки площею 0,5 га і 0,75 га, з приводу яких звернулися позивачі, знаходяться в межах населеного пункту смт. Шкло Яворівського району Львівської області, оскільки рішенням Яворівської районної ради від 05.03.2020 №613 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни та встановлення межі селища Шкло на території Шклівської селищної ради» масив, у якому знаходяться спірні земельні ділянки, відійшов до земель селища Шкло. Землі та земельні ділянки державної власності, включені в межі населеного пункту (крім земель, які не можуть передаватися у комунальну власність), переходять у власність територіальної громади.

Складовою частиною проекту землеустрою щодо встановлення і зміни меж населеного пункту згідно зі ст. 46 Закону України «Про землеустрій» є перелік земельних ділянок державної власності (із зазначенням їх кадастрових номерів, місцезнаходження, площі та цільового призначення), які переходять у комунальну власність відповідної громади.

Згідно з Законом України «Про землеустрій», рішення про встановлення (зміну) меж адміністративно-територіальних одиниць є одночасно рішенням про затвердження проектів землеустрою щодо їх встановлення (зміни).

Таким чином межа смт. Шкло змінена рішенням Яворівської районної ради від 05.03.2020, а позивачі звернулися з відповідними клопотаннями 08.04.2020, тобто після того як компетентним органом прийнято рішення про зміну межі вказаного населеного пункту.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача затвердити проекти землеустрою та передати у власність земельні ділянки зазначила, що вважає такі повноваження дискреційними, відтак суд не вправі задовольняти таку вимогу.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала правову позицію викладену у відзиві, просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 17.06.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Шклівську селищну раду Яворівського району Львівської області.

Представник третьої особи письмових пояснень з приводу позову не подавав. У судовому засіданні пояснив, у вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду. Просив скасувати вжиті судом у цій справі заходи забезпечення позову, оскільки за їх наявності селищна рада не може зареєструвати нові межі селища Шкло та розпорядитися новими земельними масивами, які включені до цих меж.

Суд заслухав пояснення представників сторін та третьої особи, з`ясував обставини, якими обґрунтовуються позов, відзив, відповідь на відзив, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи та -

в с т а н о в и в :

Рішенням №613 від 05.03.2020 Яворівська районна рада Львівської області затвердила проект землеустрою щодо зміни та встановлення межі селища Шкло на території Шклівської селищної ради Яворівського району загальною площею 1258,0000 га (п. 1); затвердила межі селища міського типу Шкло загальною площею 1258,0000 га (п. 2) /арк.спр.129/.

Наказом Головного Управління Держгеокадастру у Львівській області від 06.03.2020 №13-3230/16-20-СГ ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Шклівської селищної ради Яворівського району, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,7500 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства /арк.спр.23/.

Наказом Головного Управління Держгеокадастру у Львівській області від 06.03.2020 №13-3228/16-20-СГ ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Шклівської селищної ради Яворівського району, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,5000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства /арк.спр.24/.

На виконання цих наказів позивачами розроблено проекти землеустрою щодо відведення відповідних земельних ділянок /арк.спр.33-40/.

Згідно з висновками експертів державної експертизи проекти землеустрою щодо відведення відповідних земельних ділянок відповідають земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам (п. 8); зауваження та пропозиції до проектів відсутні (п. 9); проекти погоджено (п. 10) /арк.спр.41-42/.

Наказом Головного Управління Держгеокадастру у Львівській області від 22.04.2020 №13-5407/16-20-СГ ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Шклівської селищної ради Яворівського району, розмір земельної ділянки 0,7500 га, кадастровий номер :02:000:0151, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність з таких підстав: відповідно до рішення Яворівської районної ради від 05.03.2020 №613 затверджено проект землеустрою щодо зміни та встановлення межі селища Шкло на території Шклівської селищної ради, запропонована до відведення земельна ділянка розміщена на території, яка включена в межі населеного пункту. Розпорядження землями комунальної власності не відноситься до повноважень Головного управління відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України.

Наказом Головного Управління Держгеокадастру у Львівській області від 22.04.2020 №13-5409/16-20-СГ ОСОБА_2 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Шклівської селищної ради Яворівського району, розмір земельної ділянки 0,5000 га, кадастровий номер :02:000:0152, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність з таких підстав: відповідно до рішення Яворівської районної ради від 05.03.2020 №613 затверджено проект землеустрою щодо зміни та встановлення межі селища Шкло на території Шклівської селищної ради, запропонована до відведення земельна ділянка розміщена на території, яка включена в межі населеного пункту. Розпорядження землями комунальної власності не відноситься до повноважень Головного управління відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України.

Вважаючи накази про відмову у затвердженні проектів землеустрою безпідставними та такими, що порушують їх права та законні інтереси, позивачі звернулися за їх захистом до суду.

Розглядаючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Головним питанням спору є обґрунтованість винесення наказів Управління про відмову у затвердженні проектів землеустрою.

Спірні правовідносини врегульовано Земельним кодексом України та Законом України від 22.05.2003 №858-IV «Про землеустрій».

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України (далі ЗК України) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно з ч.ч.1-3 та 5 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЗК України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені ст.ст. 118, 122, 123 ЗК України.

Відповідно до Положення про ГУ Держгеокадастру у Львівській області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333, ГУ Держгеокадастру у Львівській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане, яке відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством (підп. 12 п. 4 Положення).

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч. 8 ст. 118 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (ч. 9 ст. 118 ЗК України).

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 4 ст. 122 ЗК України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Статтею 25 Закону України від 22.05.2003 №858-IV «Про землеустрій» передбачено, що документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом (cт. 30 Закону України «Про землеустрій».

За правилами встановленими ст. 31 Закону України «Про землеустрій» зміни до документації із землеустрою вносяться особою, яка відповідно до вимог цього Закону може бути розробником документації із землеустрою за рішенням органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування або власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, які затвердили проекти землеустрою.

Погодження та затвердження змін до документації із землеустрою здійснюються в порядку, передбаченому для погодження та затвердження документації із землеустрою.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом з матеріалів справи встановлено, що позивачам 06.03.2020 надано дозвіл на розробку проектів землеустрою /арк.спр.23, 24/. Позивачі скористалися цим правом, розробили проекти землеустрою /арк.спр.33-40/ та погодили висновки щодо цих проектів у експертів державної експертизи /арк.спр. 40-41/.

Однак звернувшись до Управління з клопотаннями про затвердження цих проектів землеустрою та передачу визначених ділянок у власність, отримали накази про відмову у затвердженні таких проектів /арк.спр.31-32/, мотивовані тим, що дані земельні ділянки включені в межі населеного пункту, а розпорядження землями комунальної власності не відноситься до повноважень Управління.

З цього приводу суд керується таким.

Дійсно згідно з приписами ст. 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Однак 05.03.2020 прийнято рішення Яворівської районної ради №613 від 05.03.2020, яким затверджено проект землеустрою щодо зміни та встановлення межі селища Шкло на території Шклівської селищної ради Яворівського району загальною площею 1258,0000 га (п. 1); затверджено межі селища міського типу Шкло загальною площею 1258,0000 га (п. 2) /арк.спр.129/.

Цей проект розроблено сертифікованим інженером-землевпорядником А.Ю. Маліцьким відповідно до договору №3 від 11.12.2019 /арк.спр.108/.

Згідно з проектом площа селища в існуючих межах складає 452,6261 га; ділянки, що долучаються в межі н.п. 805,3739 га; на проектний площа селища складатиме 1258 га /арк.спр.118/.

04.10.2019 Шклівська селищна рада погодила відповідний проект землеустрою та звернулася до Яворівської районної ради з проханням затвердити його /арк.спр.123/.

Розпорядженням Яворівської районної державної адміністрації від 08.10.2019 зобов`язано погодити відповідний проект землеустрою /арк.спр.124/.

Проект землеустрою щодо зміни меж смт. Шкло 03.02.2020 отримав позитивний висновок державної експертизи /арк.спр.125/.

Виконком Шклівської селищної ради листом від 10.02.2020 звернувся до голови Яворівської районної ради з проханням затвердити відповідний проект землеустрою /арк.спр.128/.

За результатами чого власне й було прийняте рішення Яворівської районної ради про погодження даного проекту землеустрою.

Таким чином проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж селища Шкло пройшов передбачену законодавством процедуру погодження. Доказів оскарження як процедури погодження так і кінцевого рішення Яворівської районної ради щодо погодження проекту землеустрою суду не надано. Легітимність рішення районної ради сторонами сумнівам не піддається.

Судом також встановлено та не заперечується сторонами, що земельний масив, у межах якого розроблялися проекти землеустрою спірних земельних ділянок передбачений у проекті землеустрою встановлення (зміни) меж селища Шкло під номером 170 на аркуші 189; кадастровий номер :02:000:0041 /арк.спр.121/, що підтверджується також графічними матеріалами.

Статтею 19 Конституції передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЗК України рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ, які входять до складу відповідного району, приймаються районною радою за поданням відповідних сільських, селищних рад.

Згідно з приписами ст. 173 ЗК України межа району, села, селища, міста, району у місті це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій (ч. 1).

Межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць.

Проекти землеустрою щодо зміни меж населених пунктів розробляються з урахуванням генеральних планів населених пунктів (ч. 2).

Включення земельних ділянок у межі району, села, селища, міста, району у місті не тягне за собою припинення права власності і права користування цими ділянками, крім земельних ділянок, визначених частиною четвертою цієї статті (ч. 3).

Землі та земельні ділянки державної власності, включені в межі населеного пункту (крім земель, які не можуть передаватися у комунальну власність), переходять у власність територіальної громади. Рішення про встановлення меж населеного пункту та витяги з Державного земельного кадастру про межу відповідної адміністративно-територіальної одиниці та про відповідні земельні ділянки, право власності на які переходить до територіальної громади, є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки (ч. 4).

Положеннями ч.ч. 10-13 ст. 46 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що рішення про встановлення (зміну) меж адміністративно-територіальних одиниць є одночасно рішенням про затвердження проектів землеустрою щодо їх встановлення (зміни).

Проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць складається у паперовій та електронній (цифровій) формах.

Відомості про встановлення (зміну) меж адміністративно-територіальних одиниць вносяться до Державного земельного кадастру. Відомості про встановлені (змінені) межі адміністративно-територіальних одиниць зазначаються у витязі з Державного земельного кадастру, який безоплатно видається відповідній сільській, селищній, міській, районній, обласній раді.

Складовою частиною проекту землеустрою щодо встановлення і зміни меж населеного пункту є перелік земельних ділянок державної власності (із зазначенням їх кадастрових номерів, місцезнаходження, площі та цільового призначення), які переходять у комунальну власність відповідної територіальної громади.

Таким чином суд погоджується з правовою позицією відповідача, що рішення Яворівської районної ради Львівської області від 05.03.2020 №613 є рішенням про встановлення та зміну меж селища Шкло на території Шклівської селищної ради Яворівського району в силу положень ст. 46 Закону України «Про землеустрій». Відповідно межа смт. Шкло Яворівського району змінена 05.03.2020 так, що земельний масив в межах якого розробляли проекти землеустрою позивачі відійшов до земель Шклівської селищної ради.

Водночас позивачі звернулися з відповідними клопотаннями про затвердження проектів землеустрою від 08.04.2020 вже до неповноважного суб`єкта. Де-юре Управління вже не мало повноважень оцінювати подані на затвердження позивачами проекти землеустрою з точки зору критеріїв відповідності передбачених ст. 186-1 ЗК України.

При цьому суд не заперечує правової позиції висловленої представником позивачів покликаючись на рішення Верховного Суду з приводу того, що селище матиме право розпоряджатися новими землями у зв`язку з розширенням його меж лише після встановлення (винесення) меж території населеного пункту в натуру (на місцевість), закріплення меж території межовими знаками та внесення відомостей про земельну ділянку до державного земельного кадастру. Однак така позиція аж ніяк не може означати наявність повноважень розпоряджатися цими землями в ГУ ДГК у Львівській області, з врахуванням встановлених у справі обставин.

Таким чином суд змушений констатувати, що у частині реалізації прав позивачів на затвердження проектів землеустрою та передачі земельних ділянок у власність утворилася правова невизначеність на певний час, пов`язана з процедурою реєстрації встановлення (зміни) меж селища в державному земельному кадастрі.

З цього приводу представник третьої особи, голова селищної ради, повідомив суд, що проект встановлення (зміни) меж селища вже було подано до державного кадастрового реєстратора на реєстрацію, однак рішенням від 27.04.2020 було відмовлено у реєстрації. У даний час причини відмови у реєстрації усунуто. Однак реєстрація проекту (встановлення (зміни) меж селища тимчасово неможлива у зв`язку з вжитими судом у цій справі заходами забезпечення позову.

Суд зважає на посилання представника позивачів на їх очікування в частині отримання визначених ділянок у власність, однак з врахуванням викладеного задоволення таких обґрунтованих очікувань не залежить від ГУ ДГК у Львівській області, оскільки Управління не вправі розпоряджатися землями селищних рад, відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України.

Слід також зазначити, що розробка проектів землеустрою за попереднім погодженням з ГУ ДГК у Львівській області не є безумовною підставою для отримання цих ділянок у майбутньому, з врахуванням встановлених у справі обставин. Оскільки розробивши проекти землеустрою позивачі вже реалізували право на одному з етапів процедури отримання у власність земельної ділянки. Оскільки процедура є тривалою, наступні етапи процедури є відносно самостійними, тому може супроводжуватися виникненням інших непередбачених умов та обставин.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та обґрунтованість рішень відповідача. Отже у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Згідно зі ст. 139 КАС України відшкодування судових витрат позивачу, якому відмовлено у позові повністю, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 294, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивачів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.06.2020.

Суддя Кравців О.Р.