Справа № 520/4478/2020
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 р. № 520/4478/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Муравської І.Ю.,

за участі:

представника позивача Шустової В.Ю.,

представника відповідача Лютянського М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Фірми «Агротехналадка, ЛТД» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

06.04.2020 року Фірма «Агротехналадка, ЛТД» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 10.03.2020 року №1;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 10.03.2020 року №1.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що податкові повідомлення-рішення від 10.03.2020 року №1 та №1 ГУ ДПС у Харківській області винесені, на думку позивача, без врахування приписів чинного законодавства.

Відповідач, ГУ ДПС у Харківській області, надало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибула, позовну заяву підтримала та просила його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача прибув, проти позовної заяви заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області була проведена документальна планова виїзна перевірка Фірми «Агротехналадка, ЛТД» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю.

За результатом перевірки складено акт №377/20-40-05-01-08/21255477 від 12.02.2020 року (надалі - Акт перевірки).

Згідно висновків акту перевірки Фірми «Агротехналадка, ЛТД» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю встановлено порушення 1. Податок на прибуток: п.44.1 п.44.2, ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), з урахуванням, П(С)БО 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. № 318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за № 27/4248, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 364305 грн., в т.ч. 2017 рік у сумі 94332 грн., за 2018 рік 146594 грн., за 3 квартали 2019 року у сумі 123379 грн. 2. Податок на додану вартість: п. 44.1 ст. 44, п. 186.4 ст.186, п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ із змінами та доповненнями в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у загальній сумі 131809 грн, в тому числі звітний період жовтень 2017 завищення 3894, листопад 2017 завищення 3500, березень 2018 завищення 29230, травень 2018 завищення 29101, червень 2018 завищення 13115, липень 2018 завищення 2526, серпень 2018 завищення 2545, вересень 2018 завищення 8348, жовтень 2018 завищення 11791, листопад 2018 завищення 5534, грудень 2018 завищення 1910, січень 2019 завищення 7650, березень 2019 завищення 822, липень 2019 завищення 11843, разом -131809. 3. п.п. 201.10. ст 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, підприємством було зареєстровано податкові накладні з порушенням терміну їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних. 4. ч.1 п.2 ст.6, ч.1 ст.7, ч.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування зі змінами та доповненнями від 08 липня 2010 року №2464 зі змінами та доповненнями», перевіркою встановлено несвоєчасне відображення донарахованого та/або доутриманого єдиного внеску у зв`язку з виправленням помилок, допущених в попередніх звітних періодах, а саме: у лютому 2017 р. підприємством самостійно донараховано заробітну плату за січень 2017 р. на суму 2419,16 грн., ЄСВ на суму 532,22 грн. та у липні 2017 р. підприємством самостійно донараховано доплату до мінімальної заробітної плати за червень 2017 р. на суму 2419,16 грн., ЄСВ на суму 699,33 грн. 5. ч.11 ст. 25 Закону України від 08.07.2010 р. № 2464-VІ за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок.

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області було винесено податкове повідомлення - рішення форма «Р» №1, яким збільшено податкове зобов`язання з податку на прибуток на суму 546457 грн. 50 коп. (податкове зобов`язання - 364305,00 грн, штрафна санкція - 182152,50 грн.), податкове повідомлення -рішення форма «Р» №1, яким збільшено податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 164761 грн. 25 коп. (податкове зобов`язання - 131809,00 грн, штрафна санкція - 32952,25 грн.).

Так, вищевказані податкові повідомлення - рішення винесені Головним управлінням ДПС у Харківській області за результатом аналізу правовідносин Фірми «Агротехналадка, ЛТД» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю з ТОВ «ТД «ОПТИМА».

27 квітня 2016 року між Фірмою «Агротехналадка ЛТД» у формі ТОВ (Покупець) та ТОВ «ТД «ОПТИМА» (Постачальник) укладено договір поставки №270416/8, відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставляти в терміни, передбачені цим договором, а Покупець зобов`язується приймати товарно-матеріальні цінності і сплатити за них.

На підтвердження передачі товару у власність Фірми «Агротехналадка ЛТД» у формі ТОВ, позивачем надано видаткові накладні (а.с. 192 том №1 - а.с.62 том №2).

Крім того, на підтвердження поставки товару позивачем надано подорожні листи (а.с.236 том №2 - а.с. 1-62 том №3). Також, позивачем надано прибуткові накладні (а.с. 81-201 том №3).

Розрахунок за вказаними господарськими операціями здійснювався у безготівковій формі, що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача (а.с.203-213 том №3).

Також, ТОВ «ТД «Оптима» за вказаними господарськими операціями оформлено податкові накладні (а.с. 83-224 том №2).

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Приписами п. 187.1 ст.187 Податкового Кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно з пп. 192.1.2 п. 192.1 ст.192 Податкового Кодексу України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку. Отримувач має право збільшити суму податкового кредиту лише після реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Відповідно до п. 198.1 ст.198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Водночас згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг, придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Положеннями п. 200.1. ст.200 Податкового Кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно вимог п.200.2. ст.200 вказаного Кодексу при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З огляду на викладені положення, для отримання права сформувати податковий кредит із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів із метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а не саме лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на поточних рахунках платників податку.

Суд зазначає, що позивачем надано належним чином оформлені документи, які підтверджують факт реального здійснення господарських операцій Фірми "Агротехналадка, ЛТД" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю з ТОВ «ТД «ОПТИМА».

При цьому, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського Суду з прав людини, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Суд зазначає, що Листом Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 року № 1112/11/13-10 "Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби" зазначено, що у разі, якщо дії платника податку свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, для підтвердження права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема податкових накладних. При цьому не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та бюджетне відшкодування з податку на додану вартість порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку.

Крім того, виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства та сплатою податку до бюджету іншими суб`єктами господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо декларування чи сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови та має необхідні документальні підтвердження його розміру.

Таким чином, ймовірне порушення ТОВ «ТД «ОПТИМА»" податкового законодавства при фактичному здійсненні господарських операцій з позивачем не впливає на обов`язки Фірми "Агротехналадка, ЛТД" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю.

За таких обставин, суд вважає, що Фірмою "Агротехналадка, ЛТД" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю виконані умови для формування податкового кредиту за господарськими операціями з ТОВ «ТД «ОПТИМА».

При цьому, в акті перевірки зазначено щодо завищення собівартості продукції на підставі оборотів рахунку 281 та відповідно заниження фінансового результату до оподаткування за період з 01.01.2017 року по 30.09.2019 року в загальній сумі 1306968 грн., в т.ч. за 2017 рік у сумі 260665 грн., за 2018 рік у сумі 462437 грн., за 3 квартали 2019 року 583866 грн., що призвело до заниження податку на прибуток в загальній сумі 235255 грн., в т.ч. за 2017 рік у сумі 46920 грн., за 2018 рік у сумі 83239 грн., за 3 квартали 2019 року 105096 грн., та відсутності необхідних первинних бухгалтерських документів в підтвердження задекларованих показників.

Судом встановлено, що податковий орган прийшов до вищевказаних висновків, вважаючи непідтвердженою реальність господарських операцій між Фірмою "Агротехналадка, ЛТД" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю та ТОВ «ТД «ОПТИМА». Проте, зазначене було спростовано в ході судового розгляду даної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 10.03.2020 року №1 та №1 винесені всупереч приписів чинного законодавства, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятих ним рішень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фірми "Агротехналадка, ЛТД" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Металіста, буд. 5, м. Харків, 61001) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 10.03.2020 року №1.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 10.03.2020 року №1.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (, 61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фірми "Агротехналадка, ЛТД" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (, вул. Металіста, буд. 5, м. Харків, 61001) сплачений судовий збір в сумі 10668 (десять тисяч шістсот шістдесят вісім) грн. 29 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду із врахуванням приписів Закону України № 540-IX від 30 березня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 30.06.2020 року.