Справа № 420/3471/20
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3471/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

представника позивача Семенцова О.І. (згідно ордеру),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за результатом розгляду якого, позивач просить суд:

Визнати протиправними та скасувати рішення відділу з питань перерахунку пенсій №19 управління застування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 13.01.2020 року № 4 та рішення відділу з питання признання пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 06.04.2020 року № 54 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи на шахті ім. Максима Горького виробничого об`єднання «Донецьквугілля» на посадах гірника підземного з повним робочим днем в шахті та гірника очисного вибою підземним з повним робочим днем в шахті з 22.07.1989 року по 03.04.1993 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно частини 3 статті 114 Розділу ХІV-1 Закону України «Про загальнообов`язкового державне пенсійне страхування» з 09.01.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань відшкодувати ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що він перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа в управлінні соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси. 09.01.2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням від 13.01.2020 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, посилаючись на ненадання позивачем уточнюючої довідки про пільговий стаж роботи. 28.03.2020 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії через свій особистий кабінет. Рішенням від 06.04.2020 року № 54 відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 та № 2, у зв`язку із тим, що надані позивачем довідки видані Донецькою Народною Республікою. Позивач вважає вказані рішення протиправними та такими, що належать до скасування.

Позивач зазначає, що у спірних рішеннях відповідач безпідставно посилається на п. 2 ч. 2 ст.114 Розділу ХІV-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки право на пенсійне забезпечення ОСОБА_1 регулюється ч. 3 ст. 114 Розділу ХІV-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач, також, зазначає, що вимога відповідача про надання уточнюючої довідки є протиправною та безпідставною, оскільки у трудовій книжці позивача присутні всі необхідні записи. Позивач в обґрунтування позовних вимог, також, вказує на те, що вимоги ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не розповсюджуються на місто Донецьк. Попков ОСОБА_2 в обґрунтування позовних вимог посилається на порушення відповідачем процедури прийняття оскаржуваних рішень.

Ухвалою суду від 05.05.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 04.06.2020 року.

21.05.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не належать до задоволення.

09.06.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов.

Під час судового розгляд справи представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

19.06.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Суд, вислухав думку представника позивача, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками справи докази в їх сукупності, та робить наступні висновки.

09.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою № 247 про призначення пенсії за віком по Списку № 2. До заяви додано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт НОМЕР_1 , трудову книжку НОМЕР_2 , військовий квиток № 7804224, диплом про навчання № 218422, довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 року по день звернення, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 5138- від 09.01.2020 року.

В розписці-повідомленні від 09.01.2020 року вказано, що до заяви не надано довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих працівників. Строк подання зазначених документів до 08.04.2020 року.

Разом з тим, 09.01.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій зазначив, що не може надати пільгові довідки, через те, що підприємство знаходиться на непідконтрольній території, та просив видати відмову у призначенні пенсії.

13.01.2020 року ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення № 4 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку із ненаданням уточнюючої довідки про пільговий стаж роботи.

28.03.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

До заяви, окрім документів, що були надані до заяви від 09.01.2020 року, позивач надав довідки № 53 від 30.08.2019 року та № 463 від 26.12.2019 року, що видані підприємствами Донецької Народної Республіки.

06.04.2020 року ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення № 54, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, у зв`язку із тим, що до пільгового стажу не враховано період роботи з 29.05.1985 року по 17.07.1989 року на підставі довідки № 53 від 30.08.2019 року та з 22.07.1989 по 31.03.1991 року на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі довідки № 463 від 26.12.2019 року, які видані Донецькою Народною Республікою з посиланням на Постанову КМУ від 07.11.2014 року № 5985 та ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Суд зазначає, що згідно з записами трудової книжки БТ-І №3030074 від 23.07.1980 року, ОСОБА_1 у період з 22.07.1989 року по 31.03.1991 року працював на посаді гірника підземного з повним робочим днем, а у період з 01.04.1991 року по 03.04.1993 року на посаді гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті ім. Максима Горького виробничого об`єднання «Донецьквугілля».

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Приписами ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року N 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, згідно з розділом І якого передбачено, що усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних гірничих роботах в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт мають право на пільгову пенсію за віком.

Саме наведеними нормами законодавства регулюються спірні правовідносинами.

Суд зазначає, що відповідач у оскаржуваних рішеннях помилково посилається на норми п. 2 ч. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Пунктами 1, 2 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Приписами п. 18 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно з п. п. 23, 24 Порядку № 637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Судом встановлено, що позивач на підтвердження факту роботи на шахті ім. Максима Горького виробничого об`єднання «Донецьквугілля» на посадах гірника підземного з повним робочим днем в шахті та гірника очисного вибою підземним з повним робочим днем в шахті з 22.07.1989 року по 03.04.1993 року надав копію трудової книжки БТ- НОМЕР_3 № 3030074 від 23.07.1980 року.

Суд зазначає, що з огляду на відомості, що наявні у трудовій книжці, позивач прийнятий на роботу до шахти ім. Максима Горького виробничого об`єднання «Донецьквугілля» 22.07.1989 року та звільнений з роботи на вказаному підприємстві 03.04.1993 року. Запис про звільнення позивача засвідчений печаткою.

Відповідно до п. 1.1 розділу 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 N 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за N 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктами 2.3, 2.4 розділу 2 вказаної Інструкції передбачено, що записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд зазначає, що надана позивачем копія трудової книжки, оформлена згідно з вимогами чинного законодавства, містить всі необхідні записи, які вчинені в хронологічному порядку.

Крім цього, суд зазначає, що згідно з пп.4 п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд встановив, що відповідач не вчиняв жодних дій щодо витребування документів або допиту свідків з метою перевірки обґрунтованості заяви позивача, тоді як позивачем вжито всіх можливих заходів з метою надання додаткових документів на підтвердження пільгового стажу, зокрема, отримано у Відокремленого підрозділу «ВОК ЛШ ім. Максима Горького» № 463 від 26.12.2019 року.

Згідно з ч. ч. 2,5 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Щодо прохання позивача стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір, при поданні позову, суд зазначає наступне.

Згідно до ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посада чи службова особа.

За звернення до суду із вказаним позовом позивач сплатив 1681,60 грн. судового збору, що підтверджується квитанціями № ПН2265 від 22.04.2020 року та № ПН1372 від 04.05.2020 року.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними та скасувати рішення відділу з питань перерахунку пенсій №19 управління застування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 13.01.2020 року № 4 та рішення відділу з питання признання пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 06.04.2020 року № 54 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи на шахті ім. Максима Горького виробничого об`єднання «Донецьквугілля» на посадах гірника підземного з повним робочим днем в шахті та гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті з 22.07.1989 року по 03.04.1993 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно частини 3 статті 114 Розділу ХІV-1 Закону України «Про загальнообов`язкового державне пенсійне страхування» з 09.01.2020 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 1681 грн. 60 коп. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Процесуальні строки, визначені рішенням суду застосовуються з урахуванням п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Позивач ОСОБА_1 ((РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 26 червня 2020 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.