Справа № 200/4791/20-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 р. Справа№200/4791/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л.В., участю секретаря судового засідання - Лисинської А.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до приватного виконавця ОСОБА_2 (02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, буд. 4-А, оф. 35-Б), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ), Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська,4, ) про визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 позивач, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження №60748673 від 29.11.2019 та № 60703206 від 25.11.2019; про зобов`язання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 внести зміни до Єдиного реєстру боржників Міністерства Юстиції України шляхом скасування раніше внесених відомостей про відкриття виконавчих проваджень №60748673 від 29.11.2019 та № 60703206 від 25.11.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вважає постанови про відкриття виконавчого провадження протиправними, оскільки при відкритті виконавчого провадження відповідачем не дотримано вимог частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування боржника. Вважає, що відкриття виконавчого провадження не за місцем реєстрації та проживання позивача порушують права позивача як сторони виконавчого провадження та зазначає, що жодного майна в м. Києві не має, грошові кошти на банківських рахунках м. Києва відсутні. За таких обставин вважає, що постанови про відкриття виконавчого провадження є протиправними та підлягають скасуванню, а тому позивач звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу термін протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після отримання цієї ухвали, впродовж якого позивач має надати суду: обґрунтоване та підкріплене необхідними доказами клопотання про причини поважності пропуску звернення до суду з позовною заявою; квитанцію про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн.; постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження № 60703206 від 25.11.2019 та виконавчого провадження № 60748673 від 29.11.2019; належним чином засвідчені всі додатки до позовної заяви.

Ухвалою суду від 01 червня 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом 10 (десяти) днів з дня отримання даної ухвали, шляхом надання суду обґрунтованого та підкріплення необхідними доказами клопотання про причини поважності пропуску звернення до суду з позовною заявою; постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження № 60703206 від 25.11.2019 та виконавчого провадження № 60748673 від 29.11.2019; доказів відсутності коштів на кредитних рахунках у банках: Акціонерного товариства "Альфа-Банк", Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний Банк".

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами статті 287 КАС України, залучено до участі у справі АТ «Альфа-Банк» та АТ «ПУМБ» як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Призначено судове засідання на 01 липня 2020 року.

Ухвалою суду від 01 липня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача - Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 - про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідач надав до суду відзив, відповідно до якого позов не визнала, просила у задоволенні позовних вимог відмовити. При цьому посилалась на правомірність спірних постанов. Зазначила, що у заяві про примусове виконання виконавчого документа стягувачем зазначено місце знаходження майна боржника (грошових коштів) у межах виконавчого округу м. Києва, а саме - карткового рахунка, відкритого ОСОБА_1 у АТ «Альфа-Банк», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100 та у АТ «Перший Український Міжнародний Банк», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська,4. На переконання відповідача, приватний виконавець має право приймати виконавчі документи за місцезнаходженням майна боржника, яким у цьому випадку є грошові кошті на рахунках.

Треті особи письмових пояснень на позов до суду не надали.

Відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Позивач до судового засідання з`явилась, просила позов задовольнити з підстав які зазначені у позовної заяві.

Відповідач до судового засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Треті особи до судового засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином. Правом надати пояснення не скористалась.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до відповідача Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2, із заявою про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити, за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника ОСОБА_1 , виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за № 26943 від 11.11.2019 року про стягнення з боржника коштів у розмірі 19248,10 грн., а також накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно (грошові кошти) боржника та на відкриті рахунки у банківських установах.

До заяви долучено довідку АТ «Альфа-Банк», у якої зазначено, що АТ «Альфа-Банк» підтверджує, що між ним та клієнтом ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно з яким Банком, за адресою свого знаходження (м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) відкрито рахунок та надано ОСОБА_1 кошти у користування (кредит).

25.11.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60703206, відповідно до якої на підставі виконавчого напису № 26943, виданого 11.11.2019 року Приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» заборгованість в розмірі 19248,10грн.

У Постанові зазначено адресу боржника: м. Дніпро, вул. Байкова, б. 144, адреса стягувача м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100.

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до відповідача Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2, із заявою про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити, за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника ОСОБА_1 , виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за № 27801 від 18.11.2019 року про стягнення з боржника коштів у розмірі 49,803,43 грн., а також накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно (грошові кошти) боржника та на відкриті рахунки у банківських установах.

До заяви долучено довідку АТ «ПУМБ» від 27 листопада 2019 року, у якої зазначено, що АТ «ПУМБ» підтверджує, що у клієнта ОСОБА_1 є рахунок в валюті гривня, відкритий в АТ «ПУМБ», якій розташовано у м. Київ, вул. Велика Андріївська, 4.

29.11.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60748673, відповідно до якої на підставі виконавчого напису № 27801, виданого 18.11.2019 року Приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 49803,43грн.

У Постанові зазначено адресу боржника: АДРЕСА_2 , адреса стягувача м. Київ, вул. Велика Андріївська, 4.

Копії постанов про відкриття виконавчого провадження №60703206 та № 60748673 були направлені позивачу приватним виконавцем ОСОБА_2 у відповідь на заяву ОСОБА_1 , які були отримані позивачем 17.06.2020.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Поняття та особливості здійснення виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII, виконавчі написи нотаріусів віднесено до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закон №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону №1404-VIII, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIIІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII, про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються зокрема виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону №1403-VIII, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Частиною 1 статті 25 Закону №1403-VIII передбачено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з частиною 2 статті 25 Закону №1403-VIII, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону №1404-VIIІ.

Частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIIІ передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Статтями 179, 190 ЦК України встановлено, що майном, як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Згідно статті 3 Закону України «Про платіжні системи в Україні» кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Статтею 7 Закону України «Про платіжні системи в Україні» передбачено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання та кореспондентські рахунки.

Картковий рахунок - це банківський поточний картковий рахунок Клієнта, який відкривається на договірній основі для обліку грошових коштів Клієнта та здійснення розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України. По картковому рахунку проводиться облік операцій за платіжними картками Клієнта.

Суд вважає, що у даному випадку місцезнаходженням майна є не місце розташування самого банку, де відкритий рахунок, а самі банківські рахунки чи електронні гаманці, на яких обліковуються кошти та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою відповідних платіжних інструментів, однак, такі рахунки або електронні гаманці не вважаються майном у розумінні положень статті 190 Цивільного кодексу України, оскільки вони не є окремими речами чи їх сукупністю, а фактично є засобом обліку руху грошових коштів та призначені для виконання клієнтами платіжних систем певних операцій.

Пунктами 3.1, 3.2статті 3 Закону України «Про платіжні системи в Україні» встановлено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Грошові знаки випускаються у формі банкнот і монет, що мають зазначену на них номінальну вартість.

Поняття «картковий рахунок» було передбачено Положенням про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженим постановою Національного Банку України від 19 жовтня 2005 року №137, яке втратило чинність на підставі постанови Національного Банку України від 30 квітня 2010 року №223.

При цьому, жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що «картковий рахунок» є майном у розумінні статті 190 Цивільного кодексу України. Так само, не передбачено поняття щодо визначення місцезнаходження «карткового рахунку» за місцем знаходження будь-якого банку.

Згідно з пунктом 13 розділу ІІІ Інструкції, приватний виконавець самостійно проводить перевірку інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи в іншому виконавчому окрузі або залучає для перевірки цієї інформації іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій за встановленою типовою формою.

Разом з тим, виконавчим округом приватного виконавця Юхіменко О.Л. - є місто Київ.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва в заявленому спорі у відповідності до частини другої статті 24 Закону № 1404-VIII мав підстави для відкриття виконавчого провадження у разі наявності майна боржника, місцем знаходження кого є м. Київ.

Судом встановлено, що місцем реєстрації позивача є м. Маріуполь, Донецької області та не надано жодних доказів на наявність у позивача майна на території м. Києва чи рахунків, відкритих на ім`я позивача у м. Києві. Крім того, у Постанові про відкриття виконавчого провадження № 60703206 адресу боржника зазначено м. Дніпро, вул. Байкова, б. 144, відповідно до довідки АТ «Альфа Банк» від 10.06.2020, ОСОБА_1 було відкрито рахунок та оформлено картку, яку анульовано у відділенні АТ «Альфа Банк» «Дніпрвське», м. Дніпро, вул. Миронова,5.

При цьому ні заява стягувача про відкриття виконавчого провадження, ні довідка АТ «Альфа-Банк», АТ «Перший Український Міжнародний Банк» не містили відомостей та жодним чином не підтверджували фактичну наявність грошових коштів на рахунках боржника. Відсутні такі відомості і у матеріалах виконавчого провадження, наданих відповідачем на вимогу суду.

Наведене є підставою для висновку, що на момент відкриття виконавчого провадження №60703206 та № 60748673 приватний виконавець ОСОБА_2 не володіла достовірною інформацією про наявність на рахунках ОСОБА_1 у АТ «Альфа-Банк» та АТ «Перший Український Міжнародний Банк» грошових коштів.

Наявність карткового рахунку в банку, місцезнаходження якого зареєстровано у м. Києві, не є тотожнім місцезнаходженню майна боржника, зокрема, його грошових коштів, оскільки матеріалами виконавчого провадження не підтверджено наявність на вказаному картковому рахунку грошових коштів, належних ОСОБА_1 .

Наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому коштів чи інших цінностей, не породжує цивільні права та обов`язки. Сам рахунок без наявності на ньому коштів не може вважатися майном громадянина, адже тільки матеріальні цінності, майно, кошти можуть бути об`єктом стягнення.

За відсутності документальних доказів наявності на момент відкриття виконавчого провадження №60748673 та № 60703206 на рахунках ОСОБА_1 грошових коштів, належних боржнику, суд вважає необґрунтованим прийняття приватним виконавцем до виконання виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження.

Отже наведене свідчить про те, що на час прийняття оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження від 25.11.2019 по виконавчому провадженню № 60703206 та від 29.11.2019 по виконавчому провадженню № 60748673, у відповідача були відсутні підстави вважати, що у боржника ОСОБА_1 наявне майно у виконавчому окрузі міста Києва.

Натомість виконавчий документ, та інші подані виконавцеві документи містять відомості про зареєстроване місце проживання боржника у Донецькій області, та м. Дніпро однак зазначені відомості під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження, виконавцем враховані не були.

Відносно позовної вимоги щодо зобов`язання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 внести зміни до Єдиного реєстру боржників Міністерства Юстиції України шляхом скасування раніше внесених відомостей про відкриття виконавчих проваджень №60748673 від 29.11.2019 та № 60703206 від 25.11.2019 суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 25.06.2015 № 1059/5 «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» державне підприємство «Національні інформаційні системи» визначене адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України.

Адміністратор Єдиних та Державних реєстрів здійснює заходи зі створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення реєстрів, відповідає за їх технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до цих реєстрів, а також інші заходи (дії), передбачені законодавством.

Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджений Наказом Міністерства юстиції України 05 серпня 2016 року N 2432/5, визначено що адміністратор Системи - державне підприємство "Національні інформаційні системи", уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та технологічного супроводження програмного забезпечення Системи, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, виконання інших функцій, передбачених цим Положенням

Необхідно зазначити, що згідно ст.39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі: … 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 6 Розділу Х Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 05 серпня 2016 року N 2432/5 передбачено, що система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження"; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження"; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

У разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників (ч. 7 Розділу Х Положення).

Оскільки судом скасовані постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.11.2019 ВП №60748673 та від 25.11.2019 ВП № 60703206, як наслідок зазначена обставина слугуватиме автоматичному виключенню позивача з Єдиного реєстру боржників.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача видалити наявну інформацію щодо ОСОБА_1 із АСВП.

Суд зазначає, що відповідно до положень частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною другоюстатті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивчем сплачено суму судовго збору за дві позовні вимоги не майнового характеру по 840,80 грн. - тобото загальною сумою 1 681,60 грн.

Згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 )до приватного виконавця ОСОБА_2 (02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, буд. 4-А, оф. 35-Б), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача акціонерне товариство «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ), Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська,4, ) про визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати Постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 25.11.2020 ВП № 60703206

Визнати протиправною та скасувати Постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 29.11.2020 ВП № 60748673.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Повний текст рішення складено та підписано 01 липня 2020 року.

В перебіг вказаних строків не враховується строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) відповідно до вимог п. п. 2 п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (N 540- IX).

Суддя Л.В. Арестова