Справа № 804/2798/18
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 червня 2020 року Справа №804/2798/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 МО України про визнання протиправним наказу і зобов`язання вчинити певні дії., -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 МО України про визнання протиправним наказу і зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково:

- визнано протиправним і скасувано пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.03.2018 року № 567 «Про підсумки роботи комісії по розгляду питань звільнення з військової служби» в частині звільнення солдата ОСОБА_2 , розвідника кулеметника розвідувального відділення розвідувального взводу 1 механізованого батальйону;

- визнати протиправним і скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 с. Михайлівка від 16.03.2018 року № 56 (по стройовій частині) в частині визначення підстав звільнення солдата ОСОБА_2 , розвідника кулеметника розвідувального відділення розвідувального взводу 1 механізованого батальйону;

- зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 змінити формулювання підстави звільнення солдата ОСОБА_2 - з військової служби відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 8 статті 26 (за службовою невідповідністю) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - на звільнення з військової служби відповідно до підпункту «б» частини 6 статті 26 (за станом здоров`я) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- визнано протиправним і скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 с. Михайлівка від 16.03.2018 року № 56 (по стройовій частині) в частині не зарахування солдату ОСОБА_2 до загального строку військової служби термін з 13 травня 2016 року по 26 грудня 2017 року;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 вчинити дії, спрямовані на зарахування періоду з 13 травня 2016 року по 26 грудня 2017 року до загального стажу військової служби солдату ОСОБА_2 ;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити солдату ОСОБА_2 грошове забезпечення за період з 13.05.2016 по 16.03.2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вищевказаного рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом 26 лютого 2019 року видано виконавчий лист № 804/2798/18.

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 24.06.2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача на виконання рішення суду. В обґрунтування вказаної заяви зазначила, що необхідність у зверненні до суду в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України виникла у зв`язку із здійсненням військовою частиною перешкод при прийнятті спадщини після смерті сина позивача у справі № 804/2798/18.

Дослідивши обставини щодо виконання рішення суду у цій справі та наявності підстав для визнання протиправними дій відповідача у порядку визначеному ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає про таке.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 6 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених норм права слідує, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

Згідно з ст. 1216 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, спомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві , але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Отже, право на отримання заборгованості з грошового забезпечення правонаступник має у випадку, якщо грошове забезпечення нараховано померлому або присуджено йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак не отримано померлим.

Враховуючи, що заявниця не надала суду доказів прийняття спадщини після померлого сина - ОСОБА_2 , застосування правового інституту контролю за виконанням рішення суду є передчасним.

Про вказані обставини заявницю повідомлялось ухвалою суду від 16.08.2019 року, якою їй відмовлено у задоволені заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 804/2798/18, при цьому, відповідних дій останньою вчинено не було.

За таких обставин, враховуючи відсутність у ОСОБА_1 процесуального статуту у справі № 804/2798/18, застосування правового інституту контролю за виконанням рішення суду є передчасним, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 243, 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 МО України про визнання протиправним наказу і зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.Є. Букіна