Справа № 240/8903/19
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/8903/19

Головуючий у 1-й інстанції: Чернова Г.В.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

23 червня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Матохнюка Д.Б.

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Волкова П.О.

представника відповідача: Товянської І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просили:

- визнати протиправним та скасувати рішення 15 сесії 7 скликання Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області від 28.05.2019 № 336 в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровими номерами :10:000:0526 та :10:000:0524 для створення громадських пасовищ;

- визнати протиправним та скасувати рішення 16 сесії 7 скликання Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області від 27.06.2019 № 414 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровими номерами :10:000:0526 та :10:000:0524 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Мартинівську сільську раду Пулинського району Житомирської області, в зв`язку з відсутністю законних підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, прийняти у десятиденний строк рішення, яким затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :10:000:0526 у власність ОСОБА_1 , земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :10:000:0524 ОСОБА_2 на підставі спільно поданої заяви від 18.04.2019 року, що зареєстрована 18.04.2019 за № 223;

- встановити судовий контроль за виконанням Мартинівською сільською радою Пулинського району Житомирської області судового рішення у цій справі шляхом зобов`язання подати до суду відповідний звіт.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення 16 сесії 7 скликання Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області від 27.06.2019 № 414 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок".

Зобов`язано Мартинівську сільську раду Пулинського району Житомирської області повторно розглянути спільну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 18.04.2019 про затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :10:000:0526 ОСОБА_1 , земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :10:000:0524 ОСОБА_2 , та за результатами її розгляду прийняти рішення встановленої форми з урахуванням норм Земельного кодексу України та висновків суду у даній справі.

У решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог, прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову.

В апеляційних скаргах апелянти посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Позивачами подано відзив на апеляційну скаргу Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області в якому останні просять її залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, у задоволенні апеляційної скарги позивачів просив відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційних скарг у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області слід задовольнити повністю, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 08.10.2018 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :10:000:0522 на 4 земельні ділянки, зокрема по 2,0 га для відведення у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За результатом розгляду заяви, рішенням Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області від 27.11.2018 № 273 позивачам (через представника ОСОБА_3 ) відповідний дозвіл надано.

11.03.2019 року позивачі уклали з ПП "ОК`ленд" договір на виконання робіт із розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок з кадастровими номерами :10:000:0526 та :10:000:0524.

Розроблений проект погоджено експертом державної експертизи Козловим Г.П., що підтверджується висновком від 11.04.2019 № 2182/82-19.

18.04.2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали відповідачу заяву про затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :10:000:0526 ОСОБА_1 , земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :10:000:0524 ОСОБА_2 .

28.05.2019 року проведена 15 сесія 7 скликання Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, на якій було перенесено розгляд заяви позивачів від 18.04.2019.

Крім того, в цей же день рішенням № 336 відповідачем було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, в тому числі, з кадастровими номерами :10:000:0526 та :10:000:0524 для створення громадських пасовищ, на підставі клопотань власників великої рогатої худоби на території Мартинівської сільської ради та висновку постійної комісії сільської ради з питань земельних відносин, природокористування, планування території.

27.06.2019 року Мартинівською сільською радою Пулинського району Житомирської області на 16 сесії 7 скликання прийнято рішення №414 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», яким ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровими номерами :10:000:0526 та :10:000:0524 за межами с.Видумка на території Мартинівської сільської ради у зв`язку із тим, що рішенням 15 сесії 7 скликання від 28.05.2019 року № 336 вказані земельні ділянки віднесені до переліку земельних ділянок для створення громадських пасовищ.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 3 статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно із частиною шостою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною сьомою цієї статті передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

За частиною першою статті 117 ЗК України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Такими суб`єктами відповідно до частини четвертої статті 122 ЗК України та наказу Мінагрополітики від 29 вересня 2016 року № 333 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру» є головні управління Держгеокадастру, а також відповідно до частини першої статті 12 ЗК України міські, селищні, сільські ради, що представляють об`єднані територіальні громади.

Згідно з частиною восьмою статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

За положеннями цієї статті проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частини дев`ятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Частиною тринадцятою статті 123 ЗК України визначено, що підставою відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Таким чином, у разі прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність одночасно вирішується питання про надання земельної ділянки у власність.

Таку правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 19 червня 2018 року у справі № 816/1920/17.

Відповідно до статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (зокрема, для передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва), здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Стаття 123 ЗК України передбачає, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Розпорядження про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним з підготовчих етапів і обов`язковою передумовою до розгляду уповноваженим органом державної влади або органу місцевого самоврядування питання щодо передачі землі в оренду для зацікавленої особи і зовсім не гарантує їй подальше отримання землі в оренду.

Так, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою з приводу відведення земельної ділянки, так само як і розроблення проекту, не означає позитивного рішення про надання її у власність або користування (оренду), а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю прийняття рішення органом місцевого самоврядування.

Усі учасники земельних відносин мають рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку, а тому не має підстав зважати на пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що виключає наявність порушеного права позивача.

У даному випадку, як позивач, так і інша особа мають рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку. А відмова особі у наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо її відведення, сама по собі не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність в неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки. Позивач не має інших речових прав на дану земельну ділянку.

Вказане підтверджується приписами частини 4 статті 123 ЗК України, в якому визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

У даному випадку надання такого дозволу вказує про відсутність обтяжень щодо бажаної земельної ділянки і ще не означає позитивного рішення місцевої ради про передачу у власність цієї земельної ділянки після виготовлення проекту землеустрою.

Однак, ГУ Держгеокадастру у Житомирській області у визначений законом двотижневий строк не затвердив погоджений належним чином проект та не передав у власність позивачу спірну земельну ділянку, оскільки, як зазначалось, в цей період був виданий наказ №6-3845/14-18-СГ та акт приймання-передачі від 27 вересня 2018 року до цього наказу, яким з державної власності у комунальну власність Мартинівської сільської ради були передані земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які розташовані за межами населених пунктів, серед яких і земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0257 площею 2 га, яку обрали позивачі.

Вказане свідчить про те, що ще до прийняття ГУ Держгеокадастру у Житомирській області наказу від 27 вересня 2018 року позивач звернувся із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної форми власності у власність і на підставі заяви отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної форми власності.

За таких обставин, спірна земельна ділянка при виданні наказу ГУ Держгеокадастру у Житомирській області про передачу земель в комунальну власність Мартинівської сільської ради мала бути виключена з акту передачі, або наказ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою - скасований, оскільки спірна земельна ділянка передана в комунальну власність сільської ради з певним "обтяженням".

Визначення органу, уповноваженого здійснювати розпорядження відповідною земельною ділянкою (у тому числі безоплатно передавати у власність земельну ділянку), здійснюється виходячи з місця розташування земельної ділянки (у межах або за межами населеного пункту), цільового призначення земельної ділянки (наміру використання), та залежно від того, у чиїй власності знаходиться обрана земельна ділянка.

Розпорядження земельними ділянками, що знаходяться у комунальній власності відповідних територіальних громад, належить до виключної компетенції відповідної сільської, селищної або міської ради (частина перша статті 122 Земельного кодексу України).

Враховуючи положення частини першої статті 122 ЗК України, відповідно до якої сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб, компетенція з розпорядження (у тому числі з передачі у власність) земельними ділянками, розташованими у межах сільради належить до виключної компетенції Мартинівської сільської ради.

Отже, обрана позивачем земельна ділянка є комунальною власністю Мартинівської сільської ради, тому вирішення питання про її безоплатну передачу у власність належить до виключної компетенції Мартинівської сільської ради.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення 16 сесії 7 скликання Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області від 27.06.2019 № 414 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок" прийняте на підставі та в межах повноважень, а тому підстав для його скасування немає.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги відповідача спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги позивачів не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 червня 2020 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Матохнюк Д.Б.