Справа № 520/4993/2020
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 р. № 520/4993/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративний позов та додані до нього документи ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5,м. Харків,61002), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невиплати на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 30 діб основної оплачуваної відпустку та 03 доби додаткової оплачуваної відпустку за 2018 рік, в день звільнення Позивача з посади 22.02.2019;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 30 діб основної оплачуваної відпустку та 03 доби додаткової оплачуваної відпустку за 2018 рік;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з підготовкою справи до розгляду в суді, у розмірі 3200 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на 2018 рік він мав 08 років вислуги та мав право на отримання щорічної основної оплачуваної відпустки терміном 30 діб та додаткової оплачуваної відпустки терміном 03 доби - загальна кількість відпустки на 2018 рік складала 33 доби. Грошової компенсації за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку терміном 30 діб та додаткову оплачувану відпустку терміном 03 доби за 2018 рік, ГУНП в Харківській області не здійснювало. На думку позивача, нормами Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку №260 не врегульовано питання компенсації невідбутої частини відпустки поліцейському за минулі роки. Також позивач зазначив, що при вирішенні питання щодо стягнення грошової компенсації за невикористану частину відпустки за 2018 рік підлягають застосуванню загальні норми трудового законодавства, а саме норми Кодексу законів про працю України, Закону України «Про відпустки».

Ухвалою суду від 16.04.2020 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі за правилами ст.257-262 КАС України.

Копія ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі надіслана учасникам справи та була отримана останніми, що підтверджується повідомленням пошти про вручення поштового відправлення.

Відповідач, Головне управління Національної поліції в Харківській області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства, оскільки Законом України «Про Національну поліцію» прямо передбачено, що грошова компенсація при звільненні поліцейського виплачується лише за невикористану в році звільнення відпустку, тому правові підставі для виплати поліцейському компенсації за невикористану ним відпустку за попередні роки відсутні.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Позивачем 16.06.2020 року надано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що первинні позовні вимоги підлягають заміні на вимоги:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невиплати на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 33 доби відпустки, в день звільнення Позивача 22.02.2019;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 33 доби відпустки.

Відповідно до ч.1, 7 ст. 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Суд зауважує, що позивачем до суду не надано доказів направлення копії заяви про уточнення позовних вимог від 16.06.2020 та доданих до неї документів відповідачу, отже заява про уточнення позовних вимог подана позивачем з порушенням ч.7 ст. 47 КАС України та підлягає поверненню.

Зважаючи на повернення уточненої позовної заяви, суд розглядає позовну заяву в первинній редакції.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 07.11.2015 наказом голови Національної поліції України № 170 о/с від 11.11.2015 позивача було прийнято на службу в управління захисту економіки в Харківській області ДЗЕ Національної поліції України (далі - УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України) на посаду оперуповноваженого, та було присвоєно спеціальне звання «лейтенант поліції».

На підставі наказу № 305 о/с від 25.11.2016 року заступника Голови начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України позивача було звільнено зі служби в поліції за п.5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 30.11.2016 року.

31.05.2017 року Харківським окружним адміністративним судом позивача було поновлено на службі в Національній поліції України на посаді оперуповноваженого УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України ( судова справа № 820/6916/16), скасувавши наказ від 25.11.2016 року № 305 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції за п.5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 01.12.2016 року.

На виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду № 820/6916/16 від 31.05.2017ДЗЕ Національної поліції України сформував та зареєстрував наказ від 16.06.2017 № 201 о/с згідно якого, лейтенанта поліції ОСОБА_1 поновлено на службі в поліції на посаді оперуповноваженого УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України з 01.12.2016.

Наказом від 28.09.2017 № 296 о/с ДЗЕ Національної поліції України позивач був призначений для подальшого проходження служби на посаду оперуповноваженого міжрайонного відділу № 2 (м. Рубіжне) управління захисту економіки в Луганській області ДЗЕ Національної поліції України.

Наказом Заступника Голови начальника ДЗЕ НП України від 14.02.2018 № 29 о/с позивача було звільнено з посади оперуповноваженого міжрайонного відділу № 2 (м. Рубіжне) управління захисту економіки в Луганській області ДЗЕ Національної поліції України та переведено для подальшого проходження служби до ГУНП в Харківській області.

ДЗЕ Національної поліції України при формуванні наказу про переведення позивача від 14.02.2018 № 29 о/с зазначив: відпустки за 2018 рік не використав.

Наказом ГУНП в Харківській області від 16.02.2018 № 37 о/с позивача призначено на посаду оперуповноваженого сектору з обслуговування об`єктів відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області, з 15.02.2018.

Наказом ГУНП в Харківській області від 22.02.2019 № 57 о/с позивача звільнено з посади оперуповноваженого сектору з обслуговування об`єктів відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області, з 22.02.2019, з виплатою компенсації за невикористану частину щорічної чергової оплачуваної відпустки за період з 01.01.2019 по 22.02.2019 у кількості 3 діб.

Позивач у позовній заяві вказує, що ГУНП в Харківській області не повідомило позивача про належні йому суми при звільненні та не здійснило нарахування та виплату грошової компенсації за невикористані дні відпустки за 2018 рік, в день його звільнення з посади 22.02.2019.

На далі, позивач звернувся з запитом до ГУНП в Харківській області щодо надання інформації про грошове забезпечення, яке він отримував щомісяця за весь час проходження служби в ГУНП в Харківській області та відомостей щодо надання йому відпусток.

ГУНП в Харківській області листом 10.09.2019 № 78зі/119-12/01-2019 повідомила позивач зокрема, що за період з 01.02.2018 по 05.09.2019 ОСОБА_2 в чергових щорічних відпустках не перебував.

Представником позивача направлено клопотання від 06.04.2020 № К-7/20 до ГУНП в Харківській області, в якому останній просив нарахувати грошове забезпечення ОСОБА_1 за весь час проходження служби в ГУНП в Харківській області.

Також позивач зазначає, що неодноразово проводились бесіди з керівництвом ГУНП в Харківській області де йому відповідальна особа ГУНП в Харківській області повідомила у відповідності до п. 10 ст. 93 Закону України "Про Національну поліцію» за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. Тобто, Позивачу повинна виплачуватись компенсація лише за відпустку не використану в році звільнення.

Щодо інших періодів нарахування та виплати грошової компенсації за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку терміном 30 діб та додаткову оплачувану відпустку терміном 03 доби за 2018 рік - відповідальна особа ГУНП в Харківській області жодної інформації не надала.

Позивач не погодився з такими діями відповідача та звернувся до суду з даним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 (далі - Порядок № 260).

Згідно п. 8 розділу ІІІ Порядку № 260, за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Суд зазначає, що за загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Так, питання виплати грошової компенсації за невикористану частину відпустки поліцейським, які звільняються, врегульовані нормами пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260, які є спеціальними за своєю правовою природою та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Виходячи зі змісту положень пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260 виплата грошової компенсації передбачена виключно за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 06.02.2020 року по справі №818/1276/17, що враховується судом, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність у позивача права на отримання грошової компенсації за невикористані 30 діб основної оплачуваної відпустку та 03 доби додаткової оплачуваної відпустку за 2018 рік, з огляду на те, що ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції 22.02.2019, а виплата грошової компенсації передбачена виключно за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відмова у позові зумовлює і відмову у стягненні 3.200,00грн. витрат з правничої допомоги.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Матеріалами справи підтверджено, що детального опису послуг адвоката заявником до суду не подано, як не подано і документів про витрачений адвокатом час.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.257, 258, 262, 246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Тітов