Справа № 810/4203/14
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року

м. Київ

справа № 810/4203/14

адміністративне провадження № К/9901/13046/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Київської митниці ДФС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2014 року (суддя Волков А.С.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року (головуючий суддя Бабенко К.А., судді: Василенко Я.М., Степанюк А.Г.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" до Київської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" (далі - Товариство, позивач) звернулось до суду з позовом до Київської митниці Міндоходів (далі - Митниця, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 21 січня 2014 року №125120105/2014/000011/2; від 28 січня 2014 року №125120105/2014/000018/1; від 04 лютого 2014 року №125120105/2014/000021/1; від 11 лютого 2014 року №125120105/2014/000024/1; від 18 лютого 2014 року №125120105/2014/000030/2, а також визнання правильною митної вартості, заявленої позивачем в первинних митних деклараціях, з приводу яких відповідач приймав рішення про її коригування.

Обґрунтовуючи позовну заяву, Товариство вказувало, що визначення митним органом митної вартості товару, який ввозився на митну територію України, по другорядному (за ціною договору щодо ідентичних товарів), а не по основному (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)), як було здійснено позивачем, методу суперечить вимогам Митного кодексу України (далі - МК України), оскільки декларантом було надано всі необхідні документи для ідентифікації товару, що ввозився, та підтвердження заявленої ним митної вартості останнього.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2014 року позов задоволено частково: визнано протиправними рішення Митниці про коригування митної вартості товарів, що ввозились на митну територію України Товариством, а саме: від 21 січня 2014 року №125120105/2014/000011/2; від 28 січня 2014 року №125120105/2014/000018/1; від 04 лютого 2014 року №125120105/2014/000021/1; від 11 лютого 2014 року №125120105/2014/000024/1; від 18 лютого 2014 року №125120105/2014/000030/2; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою ж Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2014 року в її резолютивній частині змінено й викладено її другий абзац в наступній редакції: «Визнати протиправними рішення Київської митниці Міндоходів в особі її структурного підрозділу Митного посту «Бориспіль-аеропорт» про коригування митної вартості товарів, що ввозились на митну територію України Товариством з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд», від 21 січня 2014 року №125120105/2014/000011/2, від 28 січня 2014 року №125120105/2014/000018/1, від 04 лютого 2014 року №125120105/2014/000021/1, від 11 лютого 2014 року №125120105/2014/000024/1, від 18 лютого 2014 року №125120105/2014/000030/2.»; в іншій частині постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2014 року залишено без змін.

Приймаючи такі рішення, суди, дослідивши обставини справи, прийшли до висновку, що позивачем подано всі належні та допустимі докази в підтвердження правильності обраного методу визначення митної вартості товару та числових значень останньої, а отже, як наслідок, відсутність у відповідача підстав для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару за іншим (другорядним) методом; водночас суд першої інстанції зазначив, що застосування ним скасування оскаржуваних рішень як способу захисту порушеного права, означало б повернення правовідносин до стану, який існував до моменту порушення права, тобто до процедури декларування та митного контролю, а тому обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є помилковим і не відповідає меті - захисту його права, адже під час судового розгляду встановлено, що в дійсності позивач не намагався повернутись до стадії митного оформлення товару, а мав на меті лише повернути надлишково сплачені до Державного бюджету України кошти або зарахувати їх у рахунок майбутніх платежів; що ж до позовної вимоги про визнання правильною митної вартості, заявленої позивачем в первинних митних деклараціях, з приводу яких відповідач приймав рішення про її коригування, то вона не підлягає задоволенню, адже відповідно до статей 51, 54 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом, а контроль правильності її визначення належить до повноважень органів доходів і зборів і здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення, разом з тим закон не наділяє суди повноваженнями визнання правильною визначеної декларантом митної вартості; в той же час апеляційний суд вніс зміни до абзацу другого резолютивної частини рішення суду першої інстанції щодо назви митного органу, який прийняв оскаржувані рішення, додавши назву його структурного підрозділу.

Не погоджуючись з прийнятими судами рішеннями, Митниця звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просила їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що митну вартість імпортованого позивачем товару було нею скориговано у зв`язку із наявністю розбіжностей в поданих Товариством документах, а також непідтвердженням всіх складових заявленої ним митної вартості.

При цьому зміст касаційної скарги свідчить, що відповідачем рішення судів попередніх інстанцій оскаржуються лише в частині задоволення позовних вимог, а відтак відповідно до статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) саме в цій частині вони й підлягають касаційному перегляду.

Позивач своїм правом на подання письмових заперечень (відзиву) на касаційну скаргу не скористався.

В подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України.

Переглянувши судові рішення та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд приходить до наступного висновку.

Судами встановлено, що 15 серпня 2012 року між Товариством (як покупцем), та ТОВ «Кас Хаус» (як продавцем) було укладено контракт №420, відповідно до пункту 1 якого продавець продає, а покупець - купує продукцію (раки живі прісноводні) в асортименті, кількості, за ціною згідно з інвойсами, які є невід`ємною частиною даного контракту.

Пунктом 2 контракту передбачено, що ціни на товар визначаються в інвойсах на кожну партію товару; ціна включає вартість продукту, тари, термоусадочної упаковки, маркування, завантаження, витрати з митного оформлення вантажу в державі продавця, витрати з доставки товару та страхуванню вантажу; продавець може переглядати ціни в залежності від сезону; валютою контракту є USD; загальна сума контракту становить 800 000,00 USD.

Згідно з пунктом 3 контракту всі ціни за ним, а також умови поставки здійснюються на умовах CIP Бориспіль, Україна, згідно Incoterms 2010; місце відвантаження товару - аеропорт Єреван, Вірменія.

Також 07 листопада 2013 року між сторонами укладено додаткову угоду №4 до контракту №420 від 15 серпня 2012 року, в якій передбачено, що ціна товару може змінюватись в залежності від сезонності поставок, за взаємною згодою сторін, що може бути підтверджено будь-яким з перелічених документів, в яких зазначено ціну на конкретну партію товару: інвойсом, специфікацією на товар, листом продавця, додатковою угодою; у зв`язку зі збільшенням виробництва вартість раків становить: для раків розміром 30-50 гр. - 6,05 USD, для раків розміром 70-90 гр. - 13,65 USD.

На виконання умов контракту ТОВ «Кас Хаус» здійснено поставку на митну територію України товару (раків живих прісноводних, розмірний ряд: 30 - 50 гр. - 700 кг, 70 - 90 гр. - 150 кг), для митного оформлення якого 21 січня 2014 року позивачем надано відповідачу електронну митну декларацію №125120105/2014/300958, в якій його вартість визначено за основним методом - ціною контракту у загальній сумі 6300,88 USD (тобто 50 362,93 грн.).

До вказаної митної декларації позивач також додав пакет документів (що перелічені у графі 44 МД), необхідний для розмитнення товару, а саме: декларацію митної вартості від 21 січня 2014 року №125120105/2014/300958; міжнародну авіаційну накладну (СМR) від 17 січня 2014 року №555-47585790 (код 2740); страховий поліс від 17 січня 2014 року №192 (код 3008); контракт №420 від 15 серпня 2012 року (код 4104) та додаткову угоду до нього №4 від 07 листопада 2013 року (код 4103); рахунок-фактуру від 15 січня 2014 року №48 (код 3105).

З метою перевірки відомостей про заявлену митну вартість задекларованого товару митним органом витребувано від декларанта додаткові документи, а саме: банківські платіжні доручення (оплата за попередні поставки); відповідні бухгалтерські документації (видаткові накладні); висновки незалежних експертних організацій про якісні та вартісні характеристики товару; прайс-лист виробника товару; копію митної декларації країни відправлення.

Позивачем надано: платіжне доручення №239 від 21 травня 2013 року щодо оплати за попередні поставки, видаткову накладну від 26 квітня 2013 року №, прайс-лист виробника від 17 січня 2014 року, копію митної декларації країни відправлення від 19 січня 2014 року №С487 та повідомлено про неможливість надання висновків експертних організацій у зв`язку з їх відсутністю у Товариства.

21 січня 2014 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №125120105/2014/000011/2, в якому останню визначено за другорядним методом - ціною договору щодо ідентичних товарів у сумі 8312,50 USD за 850 кг з використанням МД від 15 жовтня 2013 року №125120105/2013/276948 та МД від 09 вересня 2013 року №125120105/2013/273381 та зазначено про наявність розбіжностей в поданих позивачем документах й відмову декларанта від надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а також складено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125120105/2014/00018.

21 січня 2014 року позивач подав до Митниці нову митну декларацію №125120105/2014/300997, в якій відкоригував митну вартість товару з урахуванням оскаржуваного рішення митного органу, сплатив до державного бюджету всі митні платежі, у тому числі й різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, в сумі 3215,78 грн., у зв`язку з чим уповноваженою особою Митниці прийнято рішення про завершення митного оформлення товару позивача, пропуск його на митну територію України та випуск у вільний обіг шляхом проставляння відповідного штампу на митній декларації від 21 січня 2014 року №125120105/2014/300997.

Також, ТОВ «Кас Хаус» здійснено ще одну поставку на митну територію України товару (раків живих прісноводних, розмірний ряд: 30 - 50 гр. - 850 кг та 70 - 90 гр. - 200 кг), для митного оформлення якого 28 січня 2014 року позивачем надано відповідачу електронну митну декларацію №125120105/2014/301661, в якій його митну вартість визначено за ціною контракту у загальній сумі 7872,50 USD (62 924,89 грн.).

До митної декларації додавався наступний пакет документів: декларація митної вартості від 28 січня 2014 року №125120105/2014/301661; міжнародна авіаційна накладна (СМR) від 24 січня 2014 року №555-47585856 (код 2740); контракт №420 від 15 серпня 2012 року (код 4104) та додаткова угода до нього №4 від 07 листопада 2013 року (код 4103); рахунок-фактура від 23 січня 2014 року №49 (код 3105).

Для уточнення вартості задекларованого позивачем товару відповідачем витребувано додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; висновки незалежних експертних організацій про якісні та вартісні характеристики товару; прайс-лист виробника товару; копію митної декларації країни відправлення.

Позивачем надано платіжне доручення №239 від 21 травня 2013 року про оплату за попередні поставки, видаткову накладну від 26 квітня 2013 року №, прайс-лист виробника від 17 січня 2014 року, копію митної декларації країни відправлення від 26 січня 2014 року №С851 та повідомлено про ненадання висновків експертних організацій у зв`язку з їх відсутністю у Товариства.

Зазначаючи про те, що надані позивачем документи містять розбіжності й декларант відмовився від надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, відповідач 28 січня 2014 року прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №125120105/2014/000018/1, відповідно до якого скоригував її за другорядним методом - ціною договору щодо ідентичних товарів у сумі 10437,52 USD за 1050 кг за даними МД №125120105/2013/268118, а також склав картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125120105/2014/00031.

28 січня 2014 року позивач подав до Митниці нову митну декларацію №125120105/2014/301672, в якій відкоригував митну вартість товару з урахуванням рішення митного органу, сплатив до державного бюджету всі митні платежі, у тому числі й різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, в сумі 4100,44 грн., у зв`язку з чим уповноваженою особою Митниці прийнято рішення про завершення митного оформлення товару позивача, пропуск його на митну територію України та випуск у вільний обіг шляхом проставляння відповідного штампу на митній декларації від 28 січня 2014 року №125120105/2014/301672.

Крім того, ТОВ «Кас Хаус» здійснено поставку на митну територію України товару (раків живих прісноводних, розмірний ряд: 30 - 50 гр. - 800 кг та 70 - 90 гр. - 180 кг), для митного оформлення якого 04 лютого 2014 року Товариством подано до Митниці електронну митну декларацію №125120105/2014/302320, в якій митну вартість товару, що імпортується, визначено за ціною контракту у загальній сумі 7297,00 USD (58 324,92 грн.).

До вказаної митної декларації позивач також додав пакет документів, необхідних для розмитнення товару, а саме: декларацію митної вартості від 04 лютого 2014 року №125120105/2014/302320; міжнародну авіаційну накладну (СМR) від 31 січня 2014 року №555-47586265 (код 2740); контракт №420 від 15 серпня 2012 року (код 4104) та додаткову угоду до нього №4 від 07 листопада 2013 року (код 4103); рахунок-фактуру від 30 січня 2014 року №50 (код 3105).

Для уточнення вартості задекларованого позивачем товару відповідачем витребувано від нього додаткові документи: банківські платіжні доручення (оплата за попередні поставки); відповідні бухгалтерські документації (видаткові накладні); висновки незалежних експертних організацій про якісні та вартісні характеристики товару; прайс-лист виробника товару; копію митної декларації країни відправлення.

Позивачем надано платіжне доручення №239 від 21 травня 2013 року за попередні поставки, видаткову накладну від 26 квітня 2013 року №, копію митної декларації країни відправлення від 02 лютого 2014 року №С1148 та повідомлено про ненадання висновків експертних організацій у зв`язку з їх відсутністю у Товариства.

Вважаючи, що надані позивачем документи містять розбіжності й декларант відмовився від надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, відповідач 04 лютого 2014 року прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №125120105/2014/000021/1, згідно із яким визначив останню у сумі 9664,95 USD за 980 кг за ціною договору щодо ідентичних товарів із використанням МД від 15 жовтня 2013 року №125120105/2013/276948 та МД від 09 вересня 2013 року №125120105/2013/273381, а також виніс картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125120105/2014/00041.

04 лютого 2014 року позивач подав до Митниці нову митну декларацію №125120105/2014/302363, в якій зазначив митну вартість товару з урахуванням рішення митного органу, сплатив до державного бюджету всі митні платежі, у тому числі й різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, в сумі 3785,49 грн., у зв`язку з чим уповноваженою особою митного органу прийнято рішення про завершення митного оформлення товару позивача, пропуск його на митну територію України та випуск у вільний обіг шляхом проставляння відповідного штампу на митній декларації від 04 лютого 2014 року №125120105/2014/302363.

В подальшому ТОВ «Кас Хаус» здійснило поставку на митну територію України ще однієї партії товару (раків живих прісноводних, розмірний ряд: 30 - 50 гр. - 750 кг та 70 - 90 гр. - 180 кг), для митного оформлення якого 11 лютого 2014 року позивачем надано відповідачу електронну митну декларацію №125120105/2014/302903, в якій митну вартість товару визначено за ціною контракту у загальній сумі 7011,34 USD (еквівалентно 59 969,36 грн.).

До вказаної митної декларації позивач додав наступні документи: декларацію митної вартості від 11 лютого 2014 року №125120105/2014/302903; міжнародну авіаційну накладну (СМR) від 07 лютого 2014 року №555-47586674 (код 2740); страховий поліс від 10 лютого 2014 року №463 (код 3008); контракт №420 від 15 серпня 2012 року (код 4104) та додаткову угоду до нього №4 від 07 листопада 2013 року (код 4103); рахунок-фактуру від 06 лютого 2014 року №51 (код 3105).

Для уточнення вартості задекларованого позивачем товару відповідачем витребувано банківські платіжні доручення (оплата за попередні поставки); відповідні бухгалтерські документації (видаткові накладні); висновки незалежних експертних організацій про якісні та вартісні характеристики товару; прайс-лист виробника товару; копію митної декларації країни відправлення.

Позивачем надано платіжне доручення №239 від 21 травня 2013 року щодо оплати за попередні поставки, видаткову накладну від 26 квітня 2013 року №, прайс-лист виробника від 09 лютого 2014 року, копію митної декларації країни відправлення від 09 лютого 2014 року №С1533, а також вказано про ненадання висновків експертних організацій у зв`язку з їх відсутністю у Товариства.

11 лютого 2014 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №125120105/2014/000024/1, в якому у зв`язку з тим, що надані позивачем документи містять розбіжності та декларант відмовився від надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, останню відкориговано із застосуванням другорядного методу - за ціною договору щодо ідентичних товарів у сумі 9277,49 USD за 930 кг із використанням МД від 15 жовтня 2013 року №125120105/2013/276948 та МД від 09 вересня 2013 року №125120105/2013/273381.

11 лютого 2014 року позивач подав до Митниці нову митну декларацію №125120105/2014/302960, в якій відкоригував митну вартість товару з урахуванням рішення митного органу, сплатив до державного бюджету всі митні платежі, у тому числі й різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, в сумі 3876,58 грн., а тому уповноваженою особою Митниці прийнято рішення про завершення митного оформлення товару позивача, пропуск його на митну територію України та випуск у вільний обіг шляхом проставляння відповідного штампу на митній декларації від 11 лютого 2014 року №125120105/2014/302960.

Також, ТОВ «Кас Хаус» поставив на митну територію України партію раків живих прісноводних, розмірний ряд: 30 - 50 гр. - 750 кг та 70 - 90 гр. - 100 кг, для митного оформлення якої 18 лютого 2014 року Товариством надано Митниці електронну митну декларацію №125120105/2014/303475, в якій митну вартість товару, що імпортується, визначено за ціною контракту у загальній сумі 5919,15 USD (що дорівнює 51 175,83 грн.).

До митної декларації позивач додав пакет документів, необхідних для розмитнення товару, а саме: декларацію митної вартості від 18 лютого 2014 року №125120105/2014/303475; міжнародну авіаційну накладну (СМR) від 14 лютого 2014 року №555-47586825 (код 2740); страховий поліс від 14 лютого 2014 року №576 (код 3008); контракт №420 від 15 серпня 2012 року (код 4104) та додаткову угоду до нього №4 від 07 листопада 2013 року (код 4103); рахунок-фактуру від 13 лютого 2014 року №52 (код 3105).

З метою уточнення вартості задекларованого Товариством товару митним органом витребувано наступні документи: банківські платіжні доручення (оплата за попередні поставки); відповідні бухгалтерські документації (видаткові накладні); висновки незалежних експертних організацій про якісні та вартісні характеристики товару; прайс-лист виробника товару; копію митної декларації країни відправлення.

Позивачем надано платіжне доручення №239 від 21 травня 2013 року про оплату за попередні поставки, видаткову накладну від 26 квітня 2013 року №, прайс-лист виробника від 09 лютого 2014 року, копію митної декларації країни відправлення від 16 лютого 2014 року №С1882; висновки ж експертних організацій не подано у зв`язку з їх відсутністю у Товариства.

У зв`язку з тим, що надані позивачем документи містили розбіжності та декларант відмовився від надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, відповідач 18 лютого 2014 року прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №125120105/2014/000030/2, відповідно до якого визначив останню за ціною договору щодо ідентичних товарів в сумі 7737,46 USD за 850 кг із використанням МД від 15 жовтня 2013 року №125120105/2013/276948 та МД від 09 вересня 2013 року №125120105/2013/273381.

18 лютого 2014 року позивач подав до митного органу нову митну декларацію №125120105/2014/303520, в якій відкоригував митну вартість товару з урахуванням оскаржуваного рішення, сплатив до державного бюджету всі митні платежі, у тому числі й різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, в сумі 3144,14 грн., а уповноважена особа Митниці прийняла рішення про завершення митного оформлення товару позивача, пропуск його на митну територію України та випуск у вільний обіг шляхом проставляння відповідного штампу на митній декларації від 18 лютого 2014 року №125120105/2014/303520.

В частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ж до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Так частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Частинами 1 - 5, 7 статті 59 МК України передбачено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом частин 1 - 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6 статті 53 МК України).

Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Втім в оскаржуваних рішеннях відповідачем не вказано, які саме конкретні причини (підстави, передумови) стали підставою для витребовування від позивача додаткових документів.

Разом з тим суди, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару (у тому числі додатково), прийшли до висновку про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з первинними МД документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товару за основним методом; наявності встановлених частинами 1 та 2 статті 58 МК України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині 6 статті 54 МК України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а отже і підстав для застосування положень частини 3 статті 57 та частини 3 статті 58 МК України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.

При цьому надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

В той же час відповідачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанцій не надано жодних доказів недостовірності заявленої Товариством вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Враховуючи викладене, висновок судів попередніх інстанцій у справі, що розглядається, про наявність правових підстав для визнання протиправними оскаржуваних рішень ---- ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Доводи ж касаційної скарги не спростовують мотивів, покладених судами в основу оскаржуваних рішень, й не свідчать про неправильне застосування ними норм матеріального права або ж порушення процесуальних норм, а фактично зводяться лише до переоцінки встановлених судами обставин справи, що, в свою чергу, не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Київської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

СуддіС.С. Пасічник І.А. Васильєва В.П. Юрченко