Справа № 324/180/20
Суддя: Іванченко М. В.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 324/180/20
Провадження № 2-а/324/6/2020

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2020 Пологівський районний суд

Запорізької області

у складі: головуючого судді Іванченка М.В.

при секретарі Кувіка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Пологи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Дніпропетровській області капрала поліції Яковенка Владислава Валентиновича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому зазначив, 01.02.2020 інспектором УПП в Дніпропетровській області сержантом поліції Яковенком В.В. відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №2050948. Відповідно до вказаної постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Як зазначено в постанові, позивач керував ТЗ, здійснив виїзд на розділювальну смугу, чим порушив п.11.9 ПДР забороняється виїжджати на травмайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини травмайні колії та розділювальну смугу, на нього було накладено штраф у розмірі 425грн. Вважає, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, виходячи з наступного. 01.02.2020 близько 05год.10хв. позивач, не порушуючи правил дорожнього руху, прямував по трасі М04 228км у напрямку м.Дніпро на автомобілі SKODA OKTAVIA д.н.з. НОМЕР_1 . Виконуючи поворот на віадук, з правої смуги, позивач побачив у дзеркало заднього виду проблискові маячки, поліцейські зробили вимогу йому зупинитися. Позивач зупинився та попрохав поліцейського пояснити причину зупинки. Поліцейський відповів, що він порушив п.11.9 ПДР, з чим він не погодився та попрохав надати йому для ознайомлення відео фіксацію його правопорушення. На вказане поліцейський не зреагував та наказав надати документи водія для перевірки. Після перевірки всіх документів поліцейський виніс постанову, при винесенні якої він не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували б його вину у скоєнні правопорушення. Також, відповідно до ст.283 КУпАП постанова обов`язково повинна містити правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, вказана постанова не відповідає даним вимогам, так як в ній не зазначено порядок її оскарження. У зв`язку із вказаним позивач просить визнати дії відповідача протиправними в частині винесення постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №2050948 та скасувати постанову серії ЕАК №2050948, винесену про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подав заяву, в якій зазначив, що адміністративний позов, поданий ним до інспектора УПП в Дніпропетровській області Яковенка В.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення підтримує, просить його задовольнити та розглянути справу без його участі.

В судове засідання відповідач інспектор УПП в Дніпропетровській області капрал поліції Яковенко В.В. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, письмових заперечень (відзиву) на позов до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 01.02.2020 інспектором УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Яковенком В.В. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2050948, якою останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425грн. Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 01.02.2020 о 05год.12хв., керуючи т/з SKODA OKTAVIA д.н.з. НОМЕР_1 , «здійснив виїзд на розділювальну смугу, чим порушив п.11.9 ПДР порушення забор. виїзду на трамв. колію зустріч. напрямку відокрем. від проїз. част. травм. колії та розділ смугу».

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За приписами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених ст.268 КУпАП.

Згідно ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.11.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, з послідуючими змінами та доповненнями, забороняється виїжджати на травмайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини травмайні колії та розділювальну смугу.

Стосовно доводів позивача про визнання дій відповідача неправомірними суд ставиться критично з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до частин 2-4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на місці вчинення такого правопорушення.

В даному випадку дії інспектора поліції щодо виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі такого виявлення передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію». Отже вчинення інспектором поліції законодавчо визначених дій має наслідком прийняття відповідного рішення - постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому самі по собі дії щодо складення постанови у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані протиправними.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з тим, всупереч вимогам ст.77 КАС України, відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, при зазначених в постанові серії ЕАК №2050948від 01.02.2020 обставинах. Відповідачем не надано до матеріалів справи ніяких доказів, якими би було зафіксовано, що ОСОБА_1 01.02.2020 о 05год.12хв., керуючи т/з SKODA OKTAVIA д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив виїзд на розділювальну смугу.

При цьому, позивач ОСОБА_1 в позові стверджує, що 01.02.2020 близько 05год.10хв. він, не порушуючи правил дорожнього руху, прямував по трасі М04 228км у напрямку м.Дніпро на автомобілі SKODA OKTAVIA д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот на віадук, з правої смуги, він побачив у дзеркало заднього виду проблискові маячки і зупинився, поліцейський повідомив, що позивач порушив п.11.9 ПДР, однак на вимогу позивача поліцейський не надав йому для ознайомлення відеозапис із зафіксованим правопорушенням і в подальшому склав відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Натомість, жодних доказів: відеозапису чи фото-фіксації моменту вчинення правопорушення водієм транспортного засобу, тобто виїзд на розділювальну смугу, пояснень свідків чи очевидців тощо матеріали справи не містять, відсутні посилання на них і в оскаржуваній постанові серії ЕАК №2050948від 01.02.2020.

В той же час, вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відсутність в матеріалах справи доказу, який би підтвердив факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови (постанова Верховного Суду України від 23.10.2019 у справі №357/10134/17).

Таким чином, доводи позивача ОСОБА_1 відповідачем інспектором УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Яковенком В.В. спростовані не були, він не скористався правом подання до суду письмових заперечень (відзиву) на позов та не зявився в судове засідання для надання особисто пояснень у справі.

Окрім цього, винесена 01.02.2020 інспектором УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Яковенком В.В. постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2050948від 01.02.2020, не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Так, відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Натомість, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2050948від 01.02.2020, не містить відомостей про порядок оскарження адміністративного стягнення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки відповідач не довів правомірності прийняття оскарженого рішення, то суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2050948від 01.02.2020 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю, в задоволенні позовних вимог в іншій частині слід відмовити з наведених вище підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 122, 245, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 77, 241-246, 255, 286, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2050948 від 01.02.2020, винесену інспектором УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Яковенком Владиславом Валентиновичем, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з його проголошення, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАC України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Пологівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя: М.В. Іванченко