Справа № 160/7038/20
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 липня 2020 року Справа № 160/7038/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Уповноваженої Верховної Ради з прав людини, третя особа: Верховна Рада України про визнання протиправними бездіяльності та висновку, -

ВСТАНОВИВ:

26.06.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Уповноваженої Верховної Ради з прав людини, третя особа: Верховна Рада України, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни при розгляді справи та підготовки висновку щодо дискримінації ОСОБА_1 ;

- визнати висновок Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни таким, що здійснений формально, без урахування викладених обставин в матеріалах справи та ухвалі суду та таким, що порушує права ОСОБА_1 та законодавство України.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суд, вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 , дійшов висновку, що позивач не підтвердив належним чином свою адміністративну процесуальну дієздатність, бо не надав суду копію паспорта громадянина України та довідку податкового органу про присвоєння йому реєстраційного номеру облікової картки платника податків (РНОКПП).

Також, у позовній заяві позивач не вказав правового статусу третьої особи у відповідності до ст. 49 КАС України, належним чином не завірив додані до позовної заяви документи, не обґрунтував заявлені ним позовні вимоги, не надав суду письмових доказів щодо обставин, викладених ним в позовній заяві, зокрема, не надав копій судових рішень, в яких він брав участь як учасник справи.

Крім того, позивач не сплатив судовий збір за заявлені дві позовні вимоги немайнового характеру на загальну суму 1681,60 грн.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 46 КАС України, позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КАС України, здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Частина 2 ст. 43 КАС України передбачає, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Частиною 1 ст. 55 КАС України встановлено, що сторона може брати участь у справі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Таким чином, для підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності фізичним особам необхідно надавати, зокрема, паспорт (належним чином засвідчені копії), копію довідки податкового органу про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків тощо.

З урахуванням викладеного вище, суд зазначає, що позивачу необхідно надати суду належним чином засвідчені копії паспорта громадянина України та довідки податкового органу про присвоєння РНОКПП.

Також, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 49 КАС України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін. Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, розгляд адміністративної справи за клопотанням учасника справи починається спочатку.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Натомість, у своїй позовній заяві ОСОБА_1 не зазначив статусу третьої особи, якою визначає Верховну Раду України. З урахуванням цього, позивачу слід визначити статус третьої особи, тобто на якій стороні вона вступає до участі у справі та заявляє вона чи ні самостійні вимоги на предмет спору, а також надати суду виправлену редакцію позовної заяви.

Відповідно до п. 4, п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Суд, враховуючи, що позивач не обґрунтував заявлені ним позовні вимоги, не надав суду письмових доказів щодо обставин, викладених ним в позовній заяві, зокрема, не надав копій судових рішень, в яких він брав участь як учасник справи, зазначає, що позивачу слід надати суду виправлену редакцію позовної заяви із обґрунтуванням заявлених ним позовних вимог та наданням письмових доказів, на які позивач посилається у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, додані до позовної заяви копії документів не засвідчені належним чином.

Суд зазначає, що належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003» затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55, а саме, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів.

Згідно з п. 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Крім того, суд звертає увагу на те, що не засвідчені належним чином документи не можуть вважатися допустимими доказами. Цей правовий висновок був зроблений Верховним Судом (ВС) в постанові від 11.07.2018 року, справа № 904/8549/17. При цьому, ВС підкреслив, що хоча ксерокопії документів і можна вважати належними доказами, проте вони не можуть бути допустимими, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

З урахуванням викладеного вище, суд зазначає, що позивачу необхідно надати суду належним чином завірені копії доданих до позовної заяви документів.

відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Натомість на противагу вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України позивач не додав до позовної заяви оригіналу документа про сплату судового збору за дві позовні вимоги немайнового характеру.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік, з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102,00 гривень.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду, зокрема, адміністративного позову немайнового характеру, який подано, в тому числі фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840,80 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір за кожну позовну вимогу немайнового характеру у загальному розмірі 1681,60 грн.

За таких обставин, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 169 КАС України позовну заяву залишити без руху із наданням позивачу п`ятиденного строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженої Верховної Ради з прав людини, третя особа: Верховна Рада України про визнання протиправними бездіяльності та висновку залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Визначені недоліки позовної заяви позивачу усунути шляхом надання суду:

- належним чином засвідчені копії паспорта громадянина України та довідки податкового органу про присвоєння РНОКПП;

- виправлену редакцію позовної заяви із зазначенням правового статусу третьої особи, з обґрунтуванням заявлених позовних вимог та наданням письмових доказів, на які позивач посилається у позовній заяві та належним чином завірених копій доданих до позовної заяви документів;

- документа про сплату судового збору у розмірі 1681,60 грн.

Суд роз`яснює позивачу, що у випадку, якщо недоліки позовної заяви не будуть усунені у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута. Залишення позовної заяви без руху не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Лозицька