Справа № 160/5960/20
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

01 липня 2020 року Справа № 160/5960/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О., -
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Позивачем було виявлено в особистому кабінеті платника податку нараховані відповідачем податкові зобов`язання, в зв`язку з чим останній звернувся до відповідача із запитом.
Водночас позивач зазначає, що вказане в рішенні не відповідає дійсності, оскільки, у позивача наявні були ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, період дії з 22.01.2019 р. по 22.01.2020 р., а акт начебто складено від 05.04.2019 р.
Як зазначено у позовній заяві, не відповідає дійсності і те, що позивач реалізував алкогольні напої за цінами, нижчими ніж мінімальні роздрібні ціни на такі напої.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 р. заяву позивача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду задоволено.
17.06.2020 ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду, повноважним представником відповідача, шляхом електронного зв`язку, було направлено відзив на позовну заяву від 17.06.2020 р. вх.№7894/20-ел, в тексті якого зазначено наступне.
Відповідно до інформації яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осію, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основний вид діяльності позивача за КВЕД 47.25 є «Роздрібна торгівля напоями в спеціальних магазинах».
Представник відповідача зазначає, що у зв`язку з надходженням інформації, яка свідчить про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства в частині здійснення розрахункових операцій, касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, та реалізації алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці платника.
На підставі викладеного вище, та з посиланням на норми ЗУ «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, кон`ячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами» повноважний представник відповідача просить суд у задоволенні перд`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
17.06.2020 р. повноважним представником відповідача, шляхом електронного зв`язку, було направлено на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду клопотання про проведення відкритого засідання за участю представника відповідача від 17.06.2020 р. вх.№7898/20-ел, в обґрунтування якого зазначено, що для контролюючого органу справа є дуже важливою, та такою, що потребує встановлення всіх обставин, поставлення запитань позивачу, які є дуже важливими для встановлення верховенства права.
Суд зазначає, що з метою збереження життя та здоров`я людей, та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 р., зі змінами на усій території України з 12 березня по 31 липня 2020 року було встановлено карантин, відповідно до наказу голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_3 .О ОСОБА_4 №80-од від 17.03.2020 року Про встановлення особливого режиму роботи суду, суд прийшов до висновку про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи про що винесено відповідну ухвалу суду від 02.06.2020 р. у справі №160/5960/20.
При цьому, суд зазначає, що посилання представника відповідача, зазначене в поданому клопотанні, а саме, що «розгляд справи в письмовому провадженні може відбутись з неврахуванням всіх обставин у справі» не знайшло правового обґрунтування, оскільки судом було надано час для подачі всі належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 73-77 КАС України.
23.06.2020 р. повноважним представником відповідача, шляхом електронного зв`язку, було направлено на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду додаткові пояснення від 23.06.2020 р. вх.№8115/20-ел, в тексті яких зазначено наступне.
У зв`язку із надходженням інформації, яка свідчить про порушення ФОП ОСОБА_1 в 2017 та 2018 р. законодавства в частині здійснення розрахункових операцій, касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, та реалізації алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, керуючись ст.191 на підставі пп.80.2.5 ст. 80 Податкового кодексу Головним управлінням ДПС у Дніпропетровської області сформовано наказ від 27.02.2019 №1244-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 », яким призначено проведення фактичної перевірки діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, тривалість - не більше 10 діб. Період діяльності, який перевірявся: згідно ст.102 Податкового кодексу, перевірку розпочати 05.04.2019 р.
Контролюючий орган зазначає, що видаючи наказ про проведення перевірки останній діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.
Перевірку проведено в присутності та за відома ФОП ОСОБА_1 , що засвідчує акт перевірки та фотокопії, які до нього додаються. Перевіркою встановлено:
Тож, твердження позивача про необізнаність щодо проведення перевірки є неправдивими та такими, що вводять в оману суд.
Контролюючий орган звертає увагу суду на те, що позивачем здійснювалась реалізація алкогольної та тютюнової продукції без відповідних на то ліцензій в період з 30.11.2017 р. по 22.01.2018 р.
В цей період платник ліцензії не придбавав, отже не мав права здійснювати таку реалізацію. Натомість платник надає копії ліцензій, які діють з 23.01.2018 р., які аж ніяк не відносяться до справи.
Водночас, представник відповідача зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростували обставини, зафіксовані контролюючим органом в акті перевірки.
Відповідач у поданому відзиві на позовну заяву не надав жодного доказу та не навів жодного аргументу в підтвердження своєї позиції, а лише вказав, що у платника податків була відсутня діюча ліцензія на реалізацію алкогольних напоїв та тютюну, а підакцизні товари було реалізовано, що підтверджується актом перевірки.
Позивач також зазначає, що відповідач не додав до відзиву акт, документи про направлення його позивачу, хоча посилається на акт як на доказ, а також не додав доказів самої реалізації товару, доказів відсутності ліцензії, а також, доказів продажу алкогольних напоїв за цінами нижчими ніж мінімальні роздрібні ціни.
Натомість, як зазначає позивач, представником контролюючого органу було додано до відзиву копії ліцензій, які діяли у період складання акту перевірки.
Суд також зазначає, що 25.06.2020 р., шляхом електронного зв`язку, позивачем було направлено на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суд доповнення до відповіді на відзив від 25.06.2020 р. за вх.№25.06.2020 р., в тексті якого зазначено наступне.
Як зазначає Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, в період реалізації алкоголю та тютюну з 30.11.2017 р. по 22.01.2018 р. у ФОП ОСОБА_1 була відсутня відповідна ліцензія, позивачем здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, а саме: алкогольний напій коньяк 0,25 л. ТМ «Шустов» три зірочки, який реалізовано за ціною 53,50 грн. та горілка «Green Day» 0,7 л. реалізовано за ціною 115,70 грн., в той час, як відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 9 листопада 2016 р. №828, реалізація таких напоїв повинна становити 59,73 грн. та 111,38 грн., відповідно.
Позивач зазначає, що алкогольні напої продаються у різній тарі і з різним відсотком спирту (міцності). Тому мінімальні ціни, які визначені у постанові № 634, не можна просто взяти і поставити на цінник. Щоб визначити реальний розмір мінімальної ціни, слід її розрахувати виходячи із таких даних: мінімальної ціни 100-відсоткового спирту, об`єму тари та міцності напою.
Користуючись таблицею з постанови Кабінету міністрів України, доволі просто розрахувати розмір мінімальних цін для алкогольних напоїв.
Розрахунок мінімальної роздрібної ціни горілки із вмістом спирту 40 % у стандартній півлітровій пляшці.
Мінімальна ціна за 1 літр 100-відсоткового спирту для роздрібних цін складає 397,76 грн./л.
На підставі вкладеного вище, позивач зазначає, що скориставшись формулою, наведеною в таблиці, знаходимо мінімальну роздрібну ціну пляшки горілки: (397,76 грн. х 40 % х 0,7): 100% = 111,38 грн.
Отже, мінімальна ціна на пляшку горілки із вмістом спирту 40 відсотків зросла майже на 10 грн. (раніше становила 69,78 грн.); на 3-зірковий коньяк (бренді) мінімальна роздрібна ціна 597,30 грн., тож 597,30 грн.х40%х0,25=59,73 грн.
Відповідно до ч.2 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у даній адміністративній справі, враховуючи п.3 Розділу VI «Прикінцеві положення», яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), приймається 01.07.2020 р.
Відповідно до ст. 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
В матеріалах справи міститься наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 27.02.2019 р. №1244-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ), яким визначено щодо проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_4 , магазин, з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів. Період діяльності який буде перевірятись: згідно ст.102 ПК України. Перевірку розпочати з 05 квітня 2019 р., тривалістю не більше 10 діб.
05.04.2019 р. Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області були сформовані направлення на перевірку за №2437, та за №2438.
Перевіркою встановлено наступне.
1. Роздрібну торгівлю алкогольними напоями, без наявності відповідної ліцензії, чим порушено ст. 15 ЗУ від 19.12.1995'№ 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (зі змінами та доповненнями).
Відповідальність за дане порушення передбачена абз.6 частини другої статті 17 Закону України від 19.12.95р. № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (зі змінами та доповненнями) та складає 200 % вартості отриманої (реалізованої) партії товару - 26 431,70 грн.
2. Роздрібну торгівлю тютюновими виробами, без наявності відповідної ліцензії, чим порушено ст. 15 ЗУ від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (зі змінами та доповненнями).
Відповідальність за дане порушення передбачена абз.6 частини другої статті 17 Закону України від 19.12.95р. № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (зі змінами та доповненнями) та складає 17 000,00 грн.
3. Роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, чим порушено ст. 18 Закону 481 та Постанову КМУ від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» (зі змінами та доповненнями).
Відповідальність за дане порушення передбачена абз. 17 частини другої статті 17 Закону 481 та складає 10 000,00 грн.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996р. № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI, Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», тощо.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. п. 61.1. ст. 61 ПК України визначається поняття податкового контролю як системи заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлюється, що імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.
Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлюється, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
При цьому, ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.
Відповідно до ст.16 зазначеного Закону визначаються органи контролю за виробництвом і торгівлею спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами.
Відповідно до ч.4 ст.17 вказаного вище Закону рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом сирцем виноградним, спиртом - сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.
Відповідно до Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 р.№790 з відповідними змінами та доповненнями визначається механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а також у п.2 Порядку визначено, що фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Відповідно до п.3 вказаного вище Порядку визначено, що до суб`єктів господарювання, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених законом.
Відповідно до п.5 наведеного вище Порядку серед підстав для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є і акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.
Відповідно до п.6 зазначеного Порядку визначено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.
Відповідно до п.8 зазначеного Порядку чітко визначено, що рішення про застосування фінансових санкцій до суб`єкта господарювання за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку. Питання про застосування фінансових санкцій може розглядатися за участю представника суб`єкта господарювання на його вимогу або на вимогу органу, що прийняв рішення про застосування фінансових санкцій.
Як з`ясовано судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем дійсно було вчинено порушення, передбачене нормою ст. ст. 15, 17,18 ЗУ «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: здійснена роздрібна торгівля алкогольними напоями, без наявності ліцензії, здійснена роздрібна торгівля тютюновими виробами, без наявності ліцензії, здійснена торгівля алкогольними напоями за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.
При цьому, твердження позивача щодо неправомірності оскаржуваного рішення повністю спростовуються наведеними вище п.п.5, 6, 8 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 р.№790 з відповідними змінами та доповненнями.
Як вже вказувалося вище, пунктом 3 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 р.№790 з відповідними змінами та доповненнями визначено, що до суб`єктів господарювання, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених законом.
При цьому відповідно до абзацу 5 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» чітко визначено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів в тому числі і у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000,00 гривень.
При цьому, будь якими належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.73 -76 КАС України, окрім посилань позивача на той факт, що останній, ліцензію про право роздрібної торгівлі алкогольними напоями 16.01.2018 р. р. на право здійснення господарської діяльності, ті ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами від 16.10.2019 р. не було анульовано в порядку, передбаченому ст.13 ч.16 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», та ліцензія не призупинялась, а відтак, положення ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», яке встановлює дії відповідних ліцензій, не свідчить про позбавлення ФОП ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку права на здійснення господарської діяльності з приводу алкогольних напоїв, та тютюнових виробів за умови додержання останнім необхідних вимог закону щодо переоформлення ліцензії, зазначено не було.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковим для виконання Україною відповідно до ст.46 Конвенції.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частина 1 статті 77 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Системний аналіз наведених вище норм чинного податкового законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом в процесі розгляду даної справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, дозволяє суду прийти до висновку про відсутність обґрунтування з боку позивача належними доказами в розумінні ст. ст. 73 - 76 КАС України протиправного характеру оскаржуваного рішення, а відтак, оскаржуване рішення з огляду на ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є прийнятим відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване зазначене вище рішення; своєчасно, що свідчить як про відсутність протиправного характеру оскаржуваного рішення, так і про факт відсутності порушення охоронюваних законом прав та інтересів позивача у публічно правових відносинах з боку суб`єкта владних повноважень, що виключає наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 в межах правового поля в спосіб захисту права, обраний позивачем.
Відтак, судом при вирішенні справи встановлено та надано вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин, з метою з`ясування всіх об`єктивних причин і факторів, що зумовили відсутність настання для платника податків негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, а також, з урахуванням вимог чинного процесуального законодавства перевірена відповідність оскаржуваного рішення контролюючого органу вимогам, зокрема принципу обґрунтованості, справедливості та співрозмірності заподіяної платником шкоди державним інтересам та настання відповідальності останнього за такі дії.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова