Справа № 460/1780/19
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/1780/19 пров. № А/857/2775/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року, прийняте суддею Нор У.М., в м.Рівне, повний текст складено 13 грудня 2019 року, у справі № 460/1780/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 15.07.2019 за № UА204000/2019/000676/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UА204000/2019/00689.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ним було придбано у юридичної особи C.G.F. AUTO di Salzano Angela (Італійська Республіка) транспортний засіб бувший у використанні марки BMW. На підтвердження договірних відносин продавець оформив фактуру-проформу Fattura pro-forma № 1/А, згідно з якою вартість автомобіля складає 7500 євро. Оплата придбаного автомобіля підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті за № 0408004 та рахунком-фактурою Fattura № 72 на суму 7500 євро. Вказані документи разом з іншими документами підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, визначену за першим (основним) методом, однак митним органом всупереч поданим документам скориговано митну вартість ввезеного автомобіля із застосуванням резервного методу визначення митної вартості до 18550 євро, що зумовило безпідставне визначення митних платежів. Позивач зазначає, що відповідачем не було взято до уваги наявні пошкодження імпортованого автомобіля, встановлені відповідачем під час здійснення митного оформлення автомобіля та які вплинули на визначення його вартості. Окрім того стверджує, що у відповідача була можливість перевірити (уточнити) задекларовану вартість імпортованого автомобіля, оскільки фактура-проформа від 06.06.2019 за № 1/А і рахунок-фактура від 07.06.2019 № 72 містять відомості про продавця товару, що свідчить, на думку позивача, про недотримання відповідачем вимог частини другої статті 53 МК України. Зазначає, що відповідачем не здійснювалась процедура письмових консультацій з позивачем з метою обгрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості автомобіля, не витребовувались відомості про митне оформлення ідентичних чи аналогічних товарів, не використано наявні відомості, як і не зазначено у спірному рішенні про підстави не застосування відповідачем методів 2-5 та порядок визначення ціни автомобіля у сумі 18550 євро.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, митний орган подав апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, при неповно з`ясованих обставинах справи, які мають значення для справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що 09.07.2019 за митною декларацією №UA204010/2019/223530 декларантом СП «РSТ Україна» заявлено до митного оформлення легковий автомобіль марки BMW моделі 520D, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 . Митну вартість транспортного засобу декларантом заявлено за основним методом на рівні 7500,00 євро (згідно наданого до митного оформлення рахунку від 07.06.2019 №72).

При проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено наступне: в поданому до митного оформлення платіжному доручення в іноземній валюті від 06.06.2019 №0408004 містить відомості про інвойс №1/А від 06.06.2019. Разом з цим, до митного оформлення декларантом надано фактуру від 07.06.2019 №72; відповідно до попередньої митної декларації від 21.06.2019 №UA204010/2019/221597 транспортний засіб (№ кузова НОМЕР_1 ) переміщувався за допомогою іншого транспортного засобу з реєстраційними номерами ВК6620ВНУВК7274ХТ, при цьому, в порушення вимог статті 53 МК України до митного оформлення не надано жодного документу, що свідчив би про вартість транспортування; за митною декларацією №UA204010/2018/223530, встановлено, що автоматизованою системи управління ризиками за митною декларацією згенеровано обов`язкові до виконання форми митного контролю за індексом 105-2 та 106-2 з повідомленням «Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення MB за VIN - кодами: WBA5L31030G483128, валюта - EUR, вартість - 18550,00»; транспортний засіб придбано фізичною особою ( ОСОБА_1 ) у юридичної особи (C.G.F. AUTO di Salzano Angela) на підставі комерційного рахунку від 07.06.2019 №72, згідно якого вартість транспортного засобу на експорт становить 7500євро. Однак, декларантом не надано документів, що свідчили б про факт оплати транспортного засобу (чеки, касові документи тощо), копії митної декларації країни відправлення для підтвердження формування вартості транспортного засобу на експорт. Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу, в тому числі і стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований транспортний засіб.

Згідно положень частини 1 статті 368 Митного кодексу України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

За результатами опрацювання документів, долучених до МД, відповідно до положень статей 53, 54, 368 Митного кодексу України, декларанту направлено письмову вимогу про необхідність подання додаткових документів, таких як: касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; копію митної декларації країни відправлення; інвойс від 06.06.2019 №1/А.

Також наголошено, що у відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Декларантом на електронне повідомлення митниці стосовно необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів листом від 15,07.2019 №б/н надано додаткові документи (фактуру - проформу від 06.06.2019 №1/А, довідка про транспортні витрати від 15.07.2019 №б/н, митну декларацію Польщі від 25.06.2019 №19PL301010E0534358), у наданні інших документів відмовлено, та прохання прийняти рішення без врахування термінів передбачених ст.53 МКУ.

За результатами опрацювання додатково наданих документів Рівненською митницею ДФС встановлено, що в додатково наданій копії митної декларації Польщі від 25.06.2019 №19PL301010E0534358 в графі 2 зазначений продавець товару «KRYVCHUK ROMAN, ST. MITSKEVICHA 40/53, 35332, RIVNE, UA». Разом з цим, відповідно до фактури від 07.06.2019 №72 продавцем товару є «C.G.F. AUTO di Salzano Angela».

Тобто, згідно митної декларації країни відправлення вказаний транспортний засіб було продано позивачем самому собі.

Враховуючи вищевказані обставини, а також факт ненадання декларантом усіх документів згідно переліку, вказаного у вимозі органу доходів і зборів, наявні достатні підстави вважати про надання декларантом неточних та неповних відомостей щодо числових значень складових митної вартості транспортного засобу.

Вартість транспортного засобу визначено на підставі положень наказу ДМСУ від 13.10.2006 №885 «Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів»; Наказу ДФСУ від 11.09.2015 №689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України»; Наказу Мінфіну від 31.07.15 №684 «Про затвердження порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів» та ст. 31 МКУ.

Митну вартість товару визначено, на підставі інформації, згідно форм митного контролю за індексом 105-2 та 106-2 - 18550,00 євро. Числове значення митної вартості товару, із врахуванням його фактичної кількості, та з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення, у національній валюті України становить 532622,89 грн.

Відповідно до пункту 8 Розділу 2 наказу ДФС України від 11.09.2015 року №689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», які розроблено відповідно до положень Розділів III та XI митного кодексу України та наказу Міністерства фінансів України від 31.07.2015 року №684 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.08.2015 року №1021/27466), у випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларування митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться у документах, що підтверджують заявлену митну вартість та відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України здійснює запит додаткових документів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм МКУ, що визначено частиною першою статті 51 МКУ.

Згідно частини першої статті 52 МКУ, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII МКУ та восьмою главою розділу III МКУ.

Визначення вартості товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів здійснюється згідно положень статті 368 МКУ: для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів; при визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України; особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості; у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Під час проведення митного контролю і митного оформлення транспортних засобів, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості у порядку, встановленому розділом III Митного кодексу України.

Зазначає, що ні митниці, ні суду позивачем не надано документів щодо маршруту та понесених витрат на транспортування оцінюваних товарів з Італійської Республіки чи Польщі (дана інформація невідома представнику позивача та не була встановлена судом) до кордону України відповідно до п. 5 ч.10 ст. 58 МК України.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки в судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 придбав у юридичної особи C.G.F. AUTO di Salzano Angela (Італійська Республіка) вживаний транспортний засіб - автомобіль марки BMW, модель 520D 2016 року випуску (ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_1 , тип кузова: універсал, загальна кількість місць: 5, тип двигуна: дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна: 1995 кубічних сантиметра) за ціною 7500 євро, відповідно до фактури-проформи Fattura pro-forma № 1/А (а.с.41-42).

09.07.2019 з метою митного оформлення зазначеного автомобіля декларантом СП PST Україна було подано до Рівненської митниці ДФС для митного контролю електронну митну декларацію (форма МД-2) № UA204010/2019/223530 (а.с.27) на ввезений транспортний засіб, згідно з якою заявлено митну вартість у розмірі 7500 євро, що становила згідно офіційного курсу валют НБУ на дату ввезення автомобіля 28,712824 - 215346,18 грн (графа 46), а також відповідало основному методу визначення митної вартості за № 1 (графа 43).

До вказаної митної декларації № UA204010/2019/223530 декларантом було долучено: платіжне доручення в іноземній валюті від 06.06.2019 за № 0408004 (а.с.33); рахунок-фактуру від 07.06.2019 № 72 (а.с.35); Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 02.07.2009 за № UA204010/2019/222578; Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 27.06.2019 за № UA209060/2019/39022; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 31.03.2016 № CS0137966; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання серії НОМЕР_2 .

При проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення відповідачем було встановлено:

- в поданому до митного оформлення платіжному дорученні в іноземній залюті від 06.06.2019 № 0408004 містяться відомості про інвойс № 1/А від 06.06.2019. Разом з цим, до митного оформлення декларантом надано фактуру від 07.06.2019 № 72;

- відповідно до попередньої митної декларації від 21.06.2019 № UA204010/2019/221597 транспортний засіб (№кузова НОМЕР_1 ) переміщувався за допомогою іншого транспортного засобу з реєстраційними номерами ВК6620ВН/ВК7274ХТ, при цьому, в порушення вимог статті 53 МКУ до митного оформлення не надано жодного документу, що свідчив би про вартість транспортування;

- транспортний засіб придбано фізичною особою ( ОСОБА_1 ) у юридичної особи (C.G.F. AUTO di Salzano Angela) на підставі комерційного рахунку від 07.06.2019 № 72, згідно з яким вартість транспортного засобу на експорт становить 7500 євро. Однак, декларантом не надано документів, що свідчили б про факт оплати транспортного засобу (чеки, касові документи тощо), копії митної декларації країни відправлення для підтвердження формування вартості транспортного засобу на експорт. Вказане свідчить про наявність ризиків, заявления до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу, в тому числі і стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований транспортний засіб.

Відповідачем було направлено декларанту повідомлення з даною інформацією (а.с.28), а також зазначено, що до виникнення сумнівів у достовірності заявленої митної вартості транспортного засобу призвело спрацювання обов`язкової до виконання форми митного контролю за індексом 105-2 та 106-2 із зазначенням вартісного рівня 18550 євро, що перевищує заявлену митну вартість КТЗ, тому зазначено про необхідність подання додаткових документів: касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; копію митної декларації країни відправлення; інвойс від 06.06.2019 № 1/А.

Листом від 15.07.2019 № б/н декларантом надано додаткові документи: фактуру- проформу від 06.06.2019 № 1/А (а.с.32), довідку про транспортні витрати від 15.07.2019 № б/н (а.с.31), митну декларацію Польщі від 25.06.2019 № 19PL301010E0534358 (а.с.30), а також інформація про те, що касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу та висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією або інші додаткові документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару відповідно до статті 53 МК україни подано не буде та прохання прийняти рішення без врахування термінів передбачених статтею 53 МК України (а.с.29).

15.07.2019 Рівненською митницею ДФС винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UА204000/2019/000676/2 (а.с.13), відповідно до якого скориговано митну вартість транспортного засобу до 18550 євро. У рішенні зазначено, що митна вартість не може бути визнана за ціною рахунку щодо товару та за визначеним декларантом рівнем, оскільки не надано усіх витребуваних митницею додаткових документів; декларантом не надано документів на підтвердження оплати транспортного засобу (касові документи, чеки тощо), копії митної декларації країни відправлення; в платіжному дорученні міститься інформація про інвойс від 06.06.2019 № 1/А в той час як додано фактуру від 07.06.2019 № 72; до митної вартості не включено всі її складові, в тому числі транспортні витрати; у митній декларації Польщі від 25.06.2019 № 19PL301010E0534358 в графі 2 зазначений продавець товару KRYVCHUK ROMAN, ST. MITSKEVICHA 40/53, 35332, RIVNE, UA, проте відповідно до фактури від 07.06.2019 № 72 продавцем товару є C.G.F. AUTO di Salzano Angela.

Таким чином зазначено, що у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, тому митну вартість визначено за резервним методом з причин відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні товари та вартісної основи для розрахунку митної вартості.

З результатами перевірки митної декларації, а також інших документів відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА204000/2019/00689 (а.с.14). Роз`яснено можливість прийняття митної декларації за умови проведення декларування товару здійснивши коригування заявленої митної вартості відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів № UА204000/2019/000676/2.

18.07.2019 було оформлено митну декларацію № UA204010/2019/224626, у якій визначено митну вартість транспортного засобу 18550 євро з урахуванням частини сьомої статті 55 МК України та здійснено випуск автомобіля у вільний обіг (а.с.11-12).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність рішення Рівненської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів 15.07.2019 за № UА204000/2019/000676/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА204000/2019/00689, скасувавши такі, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій статті цієї статті. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України (частина третя статті 54 МК України).

При цьому, в частині шостій статті 54 МК України визначено виключний перелік підстав, за яких митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що декларант СП PST Україна для здійснення митного оформлення придбаного позивачем транспортного засобу подав до митниці митну декларацію на ввезений транспортний засіб з документами, передбаченими частиною другою статті 53 МК України для підтвердження митної вартості транспортного засобу і обраний метод її визначення. Митну вартість автомобіля визначив за ціною придбання, яка визначена у рахунку проформі від 06.06.2019 № 1/А (Fattura pro-forma № 1/А) (а.с.41-42) та рахунку-фактурі від 07.06.2019 № 72 (а.с.43-44) та складає 7500 євро. Крім того, позивач надав додаткові документи, що підтверджують вартість автомобіля, в тому числі і щодо оплати вартості автомобіля згідно з платіжним дорученням в іноземній валюті від 06.06.2019 № 0408004 (а.с.48). Ці документи вказані митним органом в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА204000/2019/00689.

Відповідач не мав законних підстав для витребовування додаткових документів та, як наслідок, для відмови в митному оформленні товару за заявленою позивачем митною вартістю, оскільки не довів, що подані декларантом документи були недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликали сумнів у достовірності наданої інформації.

Митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Вимоги частин третьої-четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Доводи митного органу про те, що відповідач поставив під сумнів митну вартість товару, що підтверджують вартість товару. Разом з тим, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Згідно з частиною другою статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Орган доходів і зборів за відповідних умов має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, а саме, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів - стаття 55 МК України.

Судами встановлено, що декларантом було подано для митного оформлення: фактура-проформа від 06.06.2019 № 1/А; рахунок-фактура від 07.06.2019 № 72; Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 02.07.2009 № UA204010/2019/222578; Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 27.06.2019 за № UA209060/2019/39022; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 31.03.2016 № CS0137966; довідка про транспортні витрати від 15.07.2019; платіжне доручення в іноземній валюті від 06.06.2019 № 0408004.

Відповідач, як суду першої, так і апеляційної інстанції, не надав жодних належних доказів того, що при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості за резервним методом було враховано стан транспортного засобу з урахуванням індивідуальних ознак (його комплектацію, технічний стан). Відповідачем не враховані ушкодження імпортованого автомобіля, а вартість визначена на підставі ціни, за яку транспортний засіб такої ж марки, моделі та комплектації пропонується до продажу в умовах повної конкуренції при звичайному ході торгівлі.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, про те, що застосований відповідачем метод визначення митної вартості не враховує індивідуальні особливості придбаного транспортного засобу, зокрема його технічний стан, який має суттєвий вплив на його ринкову вартість, апеляційний суд вважає правильним.

Також, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що у спірному рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Однак, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України. Крім того, митний орган сам зазначає про відсутність у органу доходів та зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари.

Отже, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Апеляційний суд також критично оцінює твердження митного органу, що заявлена вартість транспортного засобу не відповідає тій вартості, що згенерована АСАУР ДФС, оскільки законом не передбачено співставлення заявленої декларантом вартості товару із тією, що генерується АСАУР ДФС, як методу перевірки правильності визначення заявленої вартості.

Щодо покликання відповідача на застосування при прийнятті спірного рішення Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні митного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, то судом першої інстанції вірно зазначено, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. За правилами частини третьої, восьмої згаданої статті кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Тобто, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

З системного аналізу даних норм вбачається що, виходячи з принципу послідовності, передбаченого статтею 57 МК України, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен проводити консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування резервного методу відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування попередніх п`яти.

Апеляційний суд також погоджується з судом першої інстанції, що у митного органу була реальна можливість перевірити (уточнити) задекларовану вартість імпортованого транспортного засобу, оскільки фактура-проформа від 06.06.2019 № 1/А та рахунок-фактура від 07.06.2019 № 72 містять відомості про продавця автомобіля, його адресу та номер телефону. Однак, відповідачем заходи щодо уточнення дійсної вартості імпортованого товару вжиті не були.

Дана правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 02.04.2019 у справі № 809/784/16.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII цієї угоди під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обгрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу (за ціною договору щодо ідентичних товарів).

Спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що позивач надав усі необхідні документи, передбачені МК України, для визначення митної вартості товару за ціною договору (ціною придбання), а відповідач не довів, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, та є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Дане узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі №809/278/17.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року у справі № 460/1780/19, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 30.06.20