Справа № 200/5461/20-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 р. Справа№200/5461/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Донецького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій неправомірними, визнання неправомірним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

10 червня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Донецького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів до старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало Анастасії Олександрівни, в якому позивач просив суд:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало А.О. відносно виконання виконавчого листа № 200/12831/19-а, виданого 25.03.2020 року Донецьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Донецького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів відшкодувати ОСОБА_1 компенсацію оплати праці найманим працівникам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за червень 2019 року та серпень 2019 року;

- визнати неправомірною та скасувати постанову винесену 27.05.2020 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало А.О., якою накладений штраф на відділення Фонду у розмірі 5100,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 200/12831/19-а, виданого 25.03.2020 року Донецьким окружним адміністративним судом, є неправомірними, а постанова про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду - незаконною та підлягає скасуванню, оскільки в постанові про відкриття виконавчого провадження незазначена конкретна сума компенсації ФОП ОСОБА_1 витрат на оплату праці по кожному найманому працівнику.

Також зазначено, що для виплати компенсації роботодавцям витрат на оплату праці за рахунок коштів Фонду, регіональний центр зайнятості передає узагальнені відомості територіальному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів.

Проте, згідно із наказом Костянтинівського міського центру зайнятості від 20.05.2019 року № НТ 190520, з 19 квітня 2019 року, було прийняте рішення про припинення ФОП ОСОБА_1 компенсації витрат на оплату праці працевлаштованої особи - ОСОБА_3 , у зв`язку із закінченням строку дії довідки про взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи, а згідно із отриманою від Донецького обласного центру зайнятості відомості про виплату ФОП ОСОБА_1 компенсації витрат на оплату праці найманому працівнику ОСОБА_3 , йому було нараховано до сплати 00,00 грн.

Також, наказом Костянтинівського міського центру зайнятості від 09.08.2019 року № НТ 190809 з 01.06.2019 року, було прийняте рішення щодо призупинення ФОП ОСОБА_1 компенсації витрат на оплату праці працевлаштованих осіб із числа внутрішньо переміщених, які є особами з інвалідністю та не досягли пенсійного віку, у зв`язку із неможливістю проведення перевірки достовірності поданих ФОП ОСОБА_1 відомостей по ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за червень 2019 року та серпень 2019 року.

Посилаючись на наведені обставини, позивач вважає, що відділення Фонду не має правових підстав для здійснення виплати коштів по компенсації витрат роботодавцю на оплату праці працевлаштованих осіб з числа внутрішньо переміщених, що є поважною причиною невиконання рішення суду.

У поданих до суду запереченнях на адміністративний позов відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог посилаючись на законність оскаржуваних дій, та правомірність ухваленого рішення про накладення на позивача штрафу, з огляду на те, що рішення суду у встановлений виконавцем строк та до теперішнього часу позивачем не виконане без поважних причин.

Встановивши, що вказаний позов поданий без додержання вимог передбачених ст.ст. 160, 161 КАС України, ухвалою суду від 15 червня 2020 року він був залишений без руху, із наданням позивачеві строку для усунення його недоліків.

24 червня 2020 року недоліки позову позивачем усунені. Поміж іншого, позивачем поданий новий текст позовної заяви із зазначенням належного відповідача у справі Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Ухвалою суду від 25 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи, проведення судового засідання для розгляду справи по суті призначено на 30 червня 2020 року.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились.

Позивачем до суду подане клопотання про відкладення розгляду справи, - до покращення епідемічної ситуації в Україні, з причин продовження до 31 липня 2020 року на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Представником відповідача до суду подане клопотання про проведення розгляду справи у його відсутності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Частиною 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищезазначене та зважаючи на те, що позивач був належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, в матеріалах справи достатньо документів для розгляду справи по суті, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу, суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

При цьому суд зазначає, що саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, участь учасників справи в судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, та позивачем не повідомлено причин, які безпосередньо перешкоджають приймати участь у судовому засіданні.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало А.О. від 22.04.2020 року про відкриття виконавчого провадження, було відкрите виконавче провадження № 61863525 з виконання виконавчого листа № 200/12831/19-а, виданого 25.03.2020 року Донецьким окружним адміністративним судом, на виконання рішення суду від 05.12.2019 року, залишеного без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2020 року, - про зобов`язання Донецького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів відшкодувати ОСОБА_1 компенсацію оплати праці найманим працівникам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за червень 2019 року та серпень 2019 року. У постанові боржникові визначений строк виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Згідно із супровідним листом від 22.04.2020 року за вих. №1757, вищевказана постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2020 року №61863525, була направлена для виконання та до відома боржникові Донецькому обласному відділенню фонду соціального захисту інвалідів.

08.05.2020 року представник Донецького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів, як боржник, звернувся до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою, в якій просив надати роз`яснення щодо порядку виконання рішення суду у справі № 200/12831/19-а, із зазначенням суми компенсації ФОП ОСОБА_1 витрат на оплату праці по кожному найманому працівнику окремо (а.с. 9-10), на що отримав лист державного виконавця в якому йому було роз`яснено право на звернення до суду який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення судового рішення (а.с. 11).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2020 року, у задоволенні заяви Донецького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів про роз`яснення судового рішення у справі № 200/12831/19-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Донецького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Костянтинівського міського центру зайнятості про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - було відмовлено.

За змістом вищевказаної ухвали, в обґрунтування заяви про роз`яснення судового рішення, заявник посилався на його незрозумілість в частині незазначення судом конкретної суми компенсації оплати праці найманим працівникам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за червень 2019 року та серпень 2019 року.

Доходячи висновків про відмову у задоволенні заяви Фонду про роз`яснення рішення, судом наголошено, що повноваження щодо визначення таких сум покладені законом на відповідача, тобто на Донецьке обласне відділення фонду соціального захисту інвалідів (а.с.14-15з.б.).

Згідно із інформацією наданою на запит позивача Донецьким обласним центром зайнятості 23.03.2020 року за вих. № 13/734/01-37-20, повідомлено, що за даними Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради довідка ОСОБА_3 про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи була скасована 19 квітня 2019 року, що, відповідно до абзацу 6 пункту 3 Порядку здійснення заходів сприяння зайнятості, повернення коштів, спрямованих на фінансування таких заходів, у разі порушення гарантій зайнятості для внутрішньо переміщених осіб від затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 08.09.2015 року № 696 (із змінами), є підставою для припинення фінансування. Отже, наказом Костянтинівського міського центру зайнятості від 20.05.2019 року № НТ 190520 з 19 квітня 2019 року прийнято рішення про припинення компенсації ФОП ОСОБА_1 за ОСОБА_3 , у зв`язку із скасуванням дії довідки внутрішньо переміщеної особи (а.с. 17).

Згідно із листом Костянтинівського міського центру зайнятості від 24.08.2019 року за № 02/2085, на запит позивача було повідомлено про те, що з підстав, передбачених п.п. в п. 2.2.3 та п. 2.3.3 договорів про компенсацію витрат роботодавця на оплату праці працевлаштованих осіб із числа внутрішньо переміщених: № 00011 від 08.05.2018 року., № 00013 від 08.05.2018 року, наказом Костянтинівського міського центру зайнятості від 09.08.2019 року № НТ190809, з 01 червня 2019 року прийнято рішення щодо призупинення компенсації витрат на оплату праці працевлаштованих осіб із числа внутрішньо переміщених які є особами з інвалідністю та не досягли пенсійного віку, та які були зареєстровані в Макіївському та Дружківському міських центрах зайнятості в установленому порядку як безробітні особи з інвалідністю, яким допомога по безробіттю призначена відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів (а.с. 19).

Згідно із актом державного виконавця від 27.05.2020 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № 200/12831/19-а, виданого 25.03.2020 року, про зобов`язання Донецького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів відшкодувати ОСОБА_1 компенсацію оплати праці найманим працівникам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за червень 2019 року та серпень 2019 року, при виході за адресою: пр. Миру, 68, державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало А.О. встановлено, що рішення суду не виконане, боржник звернувся із заявою про роз`яснення судового рішення від 05.05.2020 року, ухвала до теперішнього часу не отримана (а.с. 20).

27 травня 2020 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало А.О., керуючись положеннями ст.ст. 63,75 ЗУ «Про виконавче провадження», була ухвалена постанова про накладення на боржника Донецьке обласне відділення фонду соціального захисту інвалідів, у виконавчому провадженні № 61863525, штрафу на користь держави у сумі 5100,00 грн., - за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення (а.с. 16).

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року (далі - Закон № 1404-VІІІ) окреслено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За нормами частини першої статті 5 Закону № 1404-VІІІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців визначені статтею 18 Закону № 1404-VІІІ, зокрема частиною першою цієї статті передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VІІІ).

Згідно із частинами 1-2 ст. 63 Закону № 1404-VІІІ, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За приписами частини 1 ст. 75 Закону № 1404-VІІІ, якою передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2015 № 696 затверджений Порядок здійснення заходів сприяння зайнятості, повернення коштів, спрямованих на фінансування таких заходів, у разі порушення гарантій зайнятості для внутрішньо переміщених осіб (далі по тексту - Порядок).

Згідно із п.6 вказаного Порядку, компенсація витрат роботодавцю на оплату праці виплачується в межах коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального захисту інвалідів (у разі працевлаштування особи з інвалідністю, що зареєстрована в установленому порядку як безробітна, якій допомога по безробіттю призначена відповідно до частини другої статті 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття") після працевлаштування зареєстрованих безробітних з числа внутрішньо переміщених осіб за направленням центрів зайнятості.

Для компенсації витрат роботодавцю на оплату праці за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів:

- роботодавець подає центру зайнятості відомість за формою згідно з додатком 1 (не пізніше ніж через п`ять днів після виплати працівникові заробітної плати);

- центр зайнятості складає відомість за формою згідно з додатком 2 та передає регіональному центру зайнятості (до 10 числа місяця, що настає за місяцем подання звітності територіальним органам ДПС, передбаченої статтею 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - звітність);

- регіональний центр зайнятості передає узагальнені відомості за формою згідно з додатком 3 територіальному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів для виплати компенсації роботодавцям витрат на оплату праці (до 15 числа місяця, що настає за місяцем подання звітності).

Отже, для виплати компенсації роботодавцям витрат на оплату праці за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів, регіональний центр зайнятості передає узагальнені відомості територіальному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2019 року у справі № 200/12831/19-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Донецького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Костянтинівського міського центру зайнятості про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, яким було зобов`язано Донецьке обласне відділення фонду соціального захисту інвалідів відшкодувати ОСОБА_1 компенсацію оплати праці найманим працівникам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за червень 2019 року та серпень 2019 року, судом встановлено відсутність між сторонами спору про те, що позивач своєчасно надала до Костянтинівського міського центру зайнятості відомості про виплату заробітної плати вказаним працівникам з метою компенсації заробітної плати працевлаштованим інвалідам - внутрішньо переміщеним особам за червень та серпень 2019 року. В подальшому Костянтинівський міський центр зайнятості направляв вказані відомості до Донецького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів.

Судом була досліджена пред`явлена відповідачем загальна відомість з якої вбачається, що ФОП ОСОБА_1 включена на виплату компенсації роботодавцям витрат на оплату праці за рахунок коштів за березень - квітень 2019 року, а саме: сума компенсації у розмірі 11 364,62 гривень.

Судом встановлено, та не заперечувалось відповідачем, що Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів отримувало від Донецького обласного центру зайнятості відомості про виплату компенсації роботодавцям витрат на оплату праці за рахунок Фонду соціального захисту інвалідів щодо ФОП ОСОБА_1 (а.с. 6-8 з.б.).

Залишаючи апеляційну скаргу Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 05 грудня 2019 року, - без змін, Перший апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 25.02.2020 року також зазначив, що для виплати компенсації роботодавцям витрат на оплату праці за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів, регіональний центр зайнятості передає узагальнені відомості територіальному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів. Судом встановлено, що Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів отримувало від Донецького обласного центру зайнятості відомості про виплату компенсації роботодавцям витрат на оплату праці за рахунок Фонду соціального захисту інвалідів щодо ФОП ОСОБА_1 . Судом апеляційної інстанції також встановлено, що позивачем було подано Костянтинівському міському центру зайнятості відомість за відповідною формою щодо компенсації роботодавцю витрат на оплату праці за працевлаштування особи з інвалідністю із числа внутрішньо переміщених осіб, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Зазначене спростовує доводи апелянта, що компенсація витрат на оплату праці позивачу підлягає тільки за двох працевлаштованих осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Судом також зазначено, що передача центром зайнятості відомостей відповідачу не у строки, визначені законодавством, та прийняття рішення щодо призупинення компенсації витрат на оплату праці працевлаштованих осіб із числа внутрішньо переміщених осіб, не може бути підставою для порушення прав позивача на отримання компенсації оплати праці найманих працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за червень та за серпень 2019 року у відповідності до законодавства.

Суд наголошує, що за правилами частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, посилання позивача як на поважну причину для невиконання вищевказаного рішення суду у справі № 200/12831/19-а, на незазначення конкретної суми компенсації ФОП ОСОБА_1 витрат на оплату праці по найманим працівникам, та на відсутність у відділення Фонду правових підстав для здійснення виплати коштів по компенсації витрат роботодавцю на оплату праці ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , є неприйнятними, оскільки рішеннями судів достовірно встановлено, що повноваження стосовно визначення таких сум покладені законом на Донецьке обласне відділення фонду соціального захисту інвалідів, та у зв`язку із чим обов`язок провести відшкодування таких виплат був покладений саме на позивача.

Суд зазначає, що обґрунтування позивачем позовних вимог є тотожними наведеним в апеляційній скарзі на рішення суду від 05.12.2019 року у справі № 200/12831/19-а, та фактично зводяться до висловлення незгоди із прийнятими судовими рішеннями, проханням про повторний перегляд матеріалів справи, переоцінки доказів та вже встановлених судами обставин, що виходить за межі повноважень суду у цій справі.

З урахуванням наведеного, враховуючи недоведеність існування будь-яких поважних причин невиконання боржником судового рішення у встановлені виконавцем строки, у суду відсутні правові підстави для скасування постанови Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення на позивача штрафу у сумі 5100,00 грн., оскільки така, відповідачем ухвалена у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та обґрунтовано.

Оцінюючи в силу положень ст.ст. 72,73, 90 КАС України представлені сторонами докази, їх достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку, що доказів, які б доводили неправомірність дій державного виконавця в процесі виконання виконавчого листа № 200/12831/19-а, виданого 25.03.2020 року Донецьким окружним адміністративним судом, та обґрунтованість заявленого позову, суду не надано, у зв`язку із чим, позовні вимоги Донецького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів не можуть бути задоволені.

Керуючись ст. ст. 2, 7-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122-124, 126-128, 130, 133-135, 138-140, 143, 150- 154, 158-163, 167, 185, 186, 254, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Донецького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Серова, буд. 1А, ) до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Грецька, 19, ) про визнання дій неправомірними, визнання неправомірним та скасування рішення - відмовити.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 30 червня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 295 КАС України а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров