Справа № 219/2768/20
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/2768/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Шевченко Л.В., за участю секретаря Брагіної М.В.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до державного інспектора головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Бахмутському, Лиманському, Слов`янському районах та м. Бахмуті, Лимані і Слов`янську управління з контролю та використання та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Мохової Крістіни Михайлівни, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Деменкової Є.С., звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів: Державного інспектора головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Бахмутському, Лиманському, Слов`янському районах та м.м. Бахмуті, Лимані і Слов`янську управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Мохової Крістіни Михайлівни, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, у якій просить скасувати постанову № 15-ДК/0010По/08/01/20 від 03.02.2020 про накладення адміністративного стягнення, провадження у справі закрити. Позов обгрунтовано тим, що припису № 371-ДК/023Пр/03/01-19 від 27.11.2019 року, який начебто невиконано позивачем і за це її притягнуто до адміністративної відповідальності, позивач не отримувала. При цьому позивач вказує, що у протоколі від 03.02.2020 вказано, що особі, яка притягається до відповідальності, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 12 год. 00 хв. 31 січня 2020 в приміщенні відділу контролю заи використанням та охороною земель управління Держгеокадстру. Вважає, що із-за упередженого ставлення ГУ Держгеокадастру у Донецькій області до ФГ «МАКСІМУС-1» та тиск Служби безпеки України, відповідачі вигадують кожного місяця надумані протоколи, постанови про притягнення посадових осіб фермерського господарства до відповідальності. Крім того, позивач зазначає, що вона станом на день подання позову до суду не отримала примірник протоколу, хоча у протколі і вказується, що цей примірник надіслано поштою. Для позивача до сих пір незрозуміло, як вона могла бути присутньою на засіданні щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, якщо засідання було 31.01.2020, а 03.02.2020 особу повідомляли про засідання, яке вже відбулося. Також позивач просила поновити строк на оскарження постанови від 03.02.2020.

18.05.2020 відповідач ГУ Держгеокадастру у Донецькій області подав до суду відзив на позовну заяву, у якій з посиланням на ст. 3 Закону України «Про охорону земель», ст. 187 Земельного кодексу України, Положення про Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 року № 308 (в редакції наказу Держгеокадастру від 20.02.2020 № 53), Положення про Управління з контролю за використанням та охороню земель Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області, затвердженого наказом ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 01.12.2016 № 281-к, ст.10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», наказ від 18.11.2019 року № 371-ДК «Про здійснення державного (нагляду) контролю за дотриманням земельного законоодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» та лист Служби Безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 08.10.2019 року № 78/1/1/2480 вважає, що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вимоги позивача є необгрунтвоаними та не підтверджені належним чином.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача Деменкова Є.С. надіслала на електронну адресу суду заяву про розгляд справ за їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою суду від 31.03.2020 поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Відкрито провадження по адміністративній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного провадження. Судове засідання призначено для розгляду справи на 14.04.2020 о 15 год.15 хв.

14.04.2020 від представника ГУ Держгеокадастру у Донецькій області надійшло клопотання про відкладення засідання у зв`язку з необхідністю досконалого ознайомлення з позовними вимогами та надання обгрнутованого відзиву по суті справи (арк.с.35).

14.04.2020 від представника позивача адвоката Деменкової Є.С. надійшла заява про розгляд справи за відсутністю позивача та її представника, на задоволенні позовних вимог наполягали (арк.с.37, 39).

Ухвалою суду від 14.04.2020 клопотання відповідача задоволено, розгляд справи відкладено на 15.05.2020 о 16.30 год.

13.05.2020 від представника позивача адвоката Деменкової Є.С. надійшла заява про розгляд справи за відсутністю позивача та її представника у зв`язку з продовженням карантину до 22.05.2020, на задоволенні позовних вимог наполягали (арк.с.37, 39).

18.05.2020 відповідач ГУ Держгеокадастру у Донецькій області подав до суду відзив на позовну заяву з доданими в обгрунтування заперечень доказами, однак до відзиву не надано доказів відправки відзиву позивачу (арк.с.59-90).

20.05.2020 відповідач - ГУ Держгеокадастру у Донецькій області звернувся до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи опису поштового вкладення про направлення відзиву на позов з усіма додатками. З відстеження поштового трекінгу 770 судом встановлено, що лист відправлено 15.05.2020 та отримано «особисто» 20.05.2020 о 14:49:25 у відділенні пошти в с. Званівка.

04.06.2020 до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Деменкової Є.С. з проханням надати справ для ознайомлення, оскільки відповідач не направив позивачу відзив на позов, що порушує її право бути обізнаною у доводах відповідача. Втім, факт отримання листа з відзивом на позов та документами до нього підтверджується вищевказаним відстеженням листа Укрпошти.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив таке.

На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 27.01.2020 року № 15-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності посадовою особою відповідача - державним інспектором головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Бахмутському, Лиманському, Слов`янському районах та м.м. Бахмуті, Лимані і Слов`янську управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Моховою Крістіною Михайлівною відповідно до вимог статей 6 та 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» 03.02.2020 року проведена перевірка з питання здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів шляхом проведення перевірки стану виконання припису від 27.11.2019 року № 371-ДК/0235Пр/03/01-19, який видано голові ФГ «Максимус-1» ОСОБА_1 за результатами перевірки земельної ділянки державної форми власності сільськогосподарського призначення площею 5,2592 га, що межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:155:0001, що розташована за межами населених пунктів на території Серебрянської сільської ради Бахмутського району Донецької області.

В результаті перевірки встановлено невиконання припису від 27.11.2019 року № 371-ДК/0235Пр/03/01-19 та в акті перевірки від 03.02.2020 № 15-ДК/23/АП/09/01-20 зазначено, що відповідальність передбачена згідно ст. 188-5 КУпАП. Під час перевірки було проведено фотофіксацію мобільним телефоном. В акті перевірки також вказано, що він підписаний особою, яка проводила обстеження земельної ділянки ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 , яка начебто була присутня при перевірці, відмовилася від підпису акту, що засвідчили свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які проживають у Званівці. Разом з тим, акт у графах «за участю» та «у присутності» не містить прізвища, ім`я та по батькові осіб, що були залучені до перевірки та свідків, які були присутні при перевірці. Акт містить позначення, що копія цього акта відправлена поштою 07.02.2020 (арк.с.15 зворотній бік).

Як вбачається з припису № 15-ДК/0010По/08/01/20 03.02.2020, останній вручено в.о. голови ФГ «Максимус-1» Аврамченко Поліні Юхимівні шляхом надіслання його поштою 07.02.2020 (арк.с.16).

03.02.2020 державним інспектором головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Бахмутському, Лиманському, Слов`янському районах та м.м. Бахмуті, Лимані і Слов`янську управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Моховою Крістіною Михайлівною винесено постанову 15-ДК/0010По/08/01/20 03.02.2020 про накладення адміністративного стягнення на підставі протоколу від 03.02.2020 № 10-ДП/0009П/07/01-20, складеному цим же державним інспектором про те, що ОСОБА_1 , яка працює в.о. голови ФГ «Максимус-1» порушила ст.125 Земельного кодексу України, статтю 1 Закону України «Про держаний контроль за використанням та охороною земель», пункт 6 частини1 статті 211 Земельного кодексу України, відповідальність передбачена згідно статті 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме не виконала вимоги припису від 27.11.2019 року № 371-ДК/0235Пр/03/01-19, визнано її винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.5 ст.188 та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. В цій постанові також вказується, що ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відмовилася від підпису про вручення постанови, а тому постанову направлено поштою 07.02.2020 (арк.с.18).

Згідно протоколу від 03.02.2020, складеному державним інспектором головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Бахмутському, Лиманському, Слов`янському районах та м.м. Бахмуті, Лимані і Слов`янську управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Моховою Крістіною Михайлівною, останньою встановлено, що 03.02.2020 в.о. голови ФГ «Максимус-1» Аврамченко ОСОБА_5 не виконала припис від 27.11.2019 № 371-ДК/0235Пр/03/01-19, в присутності двох свідків особа, яка вчинила адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовилася від підписання протоколу і даний протокол надіслано поштою. В цьому ж протоколі містяться прочерки у графах «Я (прізвище, ім`я по батькові особи, на яку складено протокол, на розляді справи про адміністративне правопорушення був присутній особисто «__»______20___року». Тобто, ОСОБА_1 особисто не була присутньою при складанні протоколу (арк.с.19, 20).

Оцінюючи правомірність дій відповідача щодо здійснення заходу контролю відносно позивача за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, суд виходить із такого.

Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля регламентуються Законом України від 19.06.2003 року «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Статтею 188 Земельного кодексу України визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Визначальними ознаками порушення вимог законодавства України про охорону земель у вигляді самовільного зайняття земельної ділянки є її фактичне використання особою без достатніх правових підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою ст. 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої ст.4 КАС України).

Статтею 244 КУпАП передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства у сфері використання та охорони земель і порядку та умов ведення насінництва та розсадництва, правил технічної експлуатації самохідних сільськогосподарських машин і правил техніки безпеки під час їх експлуатації (статті 52 - 53-4, 54-56, 104-1, 108 та 188-5).

Від імені зазначеного органу розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:

1) Головний державний інспектор сільського господарства України - штраф на громадян до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

2) головні державні інспектори сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, їх заступники - штраф на громадян до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

3) старші державні інспектори сільського господарства, державні інспектори сільського господарства - штраф на громадян до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. № 15 (із змінами до нього) визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Пунктом 4 вказаного Положення передбачено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань:

25-2) обстежує земельні ділянки, які підлягають рекультивації, та видає спеціальні дозволи на зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок відповідно до проектів, затверджених у встановленому порядку, а також обстежує земельні ділянки, яким заподіяна шкода внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу;

25-7) складає протоколи про адміністративні правопорушення та розглядає справи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення;

25-8) розраховує розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання їх не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу, та вживає заходів до її відшкодування в установленому законодавством порядку;

25-10) вживає відповідно до закону заходів щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам;

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі Закон № 963-IV), за приписами статті 4 якого об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно зі ст.5 Закону № 963-IV державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до ст. 9 Закон № 963-IV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать:

а) здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; дотримання строків своєчасного повернення тимчасово зайнятих земельних ділянок та обов`язкового виконання заходів щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням;

б) внесення до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотань щодо: припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону;

в) одержання в установленому законодавством порядку від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, власників і користувачів, у тому числі орендарів, земельних ділянок документів, матеріалів та іншої інформації, необхідної для виконання покладених на нього завдань; вжиття відповідно до закону заходів щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам; вирішення інших питань відповідно до закону.

Згідно зі ст.10 цього ж Закону Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України; звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства про охорону земель можуть мати й інші повноваження відповідно до закону.

Аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку про те, що державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися державним інспектором ГУ Держгеокадастру, у тому числі, шляхом проведення перевірок. Для реалізації завдань у сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель державний інспектор має право, зокрема, перевіряти документи щодо використання та охорони земель, видавати приписи, складати акти перевірки або протоколи про адміністративні правопорушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності.

Однак, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених як статтею 53-1, так і 188-5 КУпАП державні інспектори відповідного органу діють не як самостійні суб`єкти владних повноважень, а діють від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Отже, державні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у судових справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, як суб`єкт владних повноважень на який положеннями КУпАП покладаються повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа (інспектор), яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення. Про таке Верховним Судом висловлено правову позиції у постановах від 26.12.2019 року у справі № 724/716/16-а та від 09 квітня 2020 року у справі №181/581/17.

Тобто, належним відповідачем у справі є Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, а не зазначений суб`єкт в особі посадової особи ОСОБА_2 , що винесла оскаржуване рішення. Державний інспектор у таких справах може виступати як третя особа на стороні відповідача або співвідповідачем.

Суд зауважує на тому, що Закон 963-IV не визначає підстав та порядку проведення перевірок посадовими особами Держгеокадастру.

Відповідно до п.24, 26, 30, Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29.09.2016 № 333 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2016 р. за № 1391/29521), (далі Положення), Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: здійснює державний нагляд у сфері землеустрою; проводить відповідно до законодавства моніторинг земель та їх охорону; здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі, виконанням умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов`язаних із порушенням ґрунтового покриву, своєчасним проведенням рекультивації порушених земель в обсягах, передбачених відповідним робочим проектом землеустрою; обстежує земельні ділянки, які підлягають рекультивації, та видає спеціальні дозволи на зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок відповідно до проектів, затверджених у встановленому порядку, а також обстежує земельні ділянки, яким заподіяна шкода внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу; розраховує розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання їх не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу, та вживає заходів щодо її відшкодування в установленому законодавством порядку.

Пунктом 6 вищенаведеного Положення встановлено, що посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право:

1) складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

2) безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

3) звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився;

4) викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для отримання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства; тощо.

В спірних правовідносинах приписи Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" № 963-IV повинні застосовуватись у нерозривному зв`язку та у сукупності з положеннями Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", оскільки стаття 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" у переліку відносин, на які не поширюється дія цього Закону, не визначає відносини, що виникають під час здійснення заходів контролю за використанням та охороною земель.

Станом на день проведення перевірки питання проведення перевірок врегульовані Законом України Про основи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 року № 877-V (далі Закон № 877-V).

Статтею 1 Закону № 877-V визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Стаття 3 Закону № 877-V передбачає, що державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами:

oрівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання;

oгарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання

oздійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом;

oвідкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю);

oвідповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб`єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання.

За приписами статті 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Виключно законами встановлюються, зокрема, органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); спосіб та форми здійснення заходів, здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа. Органи державного нагляду (контролю) та суб`єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу. Невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб`єкта господарювання згідно із законом. Перед початком здійснення державного нагляду (контролю) посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить запис до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу у суб`єкта господарювання).

Частиною 1 статті 6 Закону № 877-V визначені підстави для здійснення позапланових заходів:

-подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

-виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

-перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

-звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом;

-неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

-доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

-настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Частиною 2 статті 6 Закону № 877-V визначено, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

За змістом ч.1, ч.2 ст.7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Як встановлено судом, державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного

законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів відповідачем здійснено на підставі наказу 15-ДК від 27.01.2020 з метою проведення перевірки стану виконання припису від 27.11.2019 № 371- ДК/0235Пр/03/01-19, що відповідно до ст. 6 Закону № 877-V є підставою для проведення позапланової перевірки позивача з питань дотримання земельного законодавства.

У відзиві на позов відповідач Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області вказує, що з урахуванням листа Служби Безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 08.10.2019 року № 78/1/1/2480 управлінням видано наказ № 371-ДК «Про здійснення державного (нагляду) контролю за дотриманням земельного законоодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності». Разом з тим, суд вважає, що даний лист, який був врахований відповідачем при призначенні попередньої перевірки, у розумінні Закону № 877-V, не є підставою для здійснення заходу з державного нагляду (контролю) у вигляді проведення перевірки. До того ж у даному листі міститься перелік земельних ділянок і у ньому відсутня земельна ділянка № :01:166:0010 площею 50.5997 га, перевірку якої здійснювала інспектор ОСОБА_2 та план-схема якої міститься у акті перевірки.

Частиною 5 статті 7 Закону № 877-V передбачено, що перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Частиною 3 статті 6 Закону N 877-V передбачено, що суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, під час проведення перевірки не були дотримані наведені вище вимоги закону.

Частиною 11 ст.4 Закону України № 877-V передбачено, що плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником.

Згідно з частиною 6 статті 7 Закону України № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Відповідно до частини першої статті 5, статті 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», абзацу сьомого частини другої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Методики розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 року № 342, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 06.11.2018 № 538, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2018 року за № 1321/32773, затверджено: уніфіковану форму акта, що складається за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель; повідомлення про проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель; посвідчення на проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель; припису про усунення порушень, виявлених під час проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель; акта про відмову у проведенні планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель.

Жодного документу, який би був складений відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 06.11.2018 № 538, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2018 р. за № 1321/32773 відповідач не надав.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що позивач був обізнаний попередньо про проведення перевірки з питання здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів шляхом проведення перевірки стану виконання припису від 27.11.2019 року № 371-ДК/0235Пр/03/01-19, який (як зазначено у акті перевірки) видано голові ФГ «Максимус-1» ОСОБА_1 за результатами перевірки земельної ділянки державної форми власності сільськогосподарського призначення площею 5,2592 га, що межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:155:0001, що розташована за межами населених пунктів на території Серебрянської сільської ради Бахмутського району Донецької області, а також про можливість участі у проведенні перевірки.

Інструкція з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджена Наказ

Міністерства аграрної політики та продовольства України 19.01.2017 № 6, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 лютого 2017 р. за № 173/30041, (далі Інструкція) визначає порядок оформлення матеріалів у разі виявлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель порушень вимог земельного законодавства, їх обліку, розгляду, а також оскарження та контролю за провадженням у справах про адміністративні правопорушення. Вимоги Інструкції є обов`язковими для виконання державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастру) та її територіальних органів (далі - державні інспектори), яким відповідно до законодавства України надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, які діють як державні інспектори сільського господарства відповідно до ст. 244 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цією ж Інструкцією передбачено, що у разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення (далі - протокол) (додаток 1). Протокол складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. У протоколі зазначаються: дата та місце його складання; посада, прізвище, ім`я та по батькові державного інспектора, який склав протокол (указуються повністю, без скорочень); відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (прізвище, ім`я та по батькові, день, місяць та рік народження, місце народження, сімейний стан, у тому числі кількість утриманців (у разі наявності інформації), фактичне місце проживання/реєстрації (поштова адреса), посада та місце роботи або навчання (повне найменування юридичної особи та її місцезнаходження); якщо особа не працює, про це робиться відмітка); місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення. Суть правопорушення описується якомога точніше згідно з вимогами відповідної статті КУпАП, на підставі якої складається протокол; нормативно-правові акти, вимоги яких порушено та які встановлюють відповідальність за вчинене правопорушення (з обов`язковим зазначенням статей (їх частин), пунктів, абзаців тощо; прізвища, імена та по батькові, місця проживання/реєстрації свідків та потерпілих (за наявності); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (можуть бути викладені в протоколі або на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі). Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати в протоколі пояснення та зауваження щодо його змісту, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від надання пояснень у протоколі чи від його підписання, про це обов`язково робиться відповідний запис; інші відомості, необхідні для вирішення справи (наприклад, відомості про наявність актів обстеження земельної ділянки, відмітки про наявність документів і речей, які підтверджують правопорушення, клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності); про заподіяну правопорушенням матеріальну шкоду земельним ресурсам, що призвело до втрат сільськогосподарського або лісогосподарського виробництва.

У протоколі обов`язково робиться відмітка про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав і обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП, а також про повідомлення її про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу їй обов`язково направляється рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення (додаток 2) із зазначенням часу і місця розгляду справи (пункт 6).

Якщо державний інспектор під час складення протоколу не може визначити час і місце розгляду справи, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення направляється повідомлення про розгляд справи про адміністративні правопорушення не пізніш як за п`ять діб до дня розгляду справи (пункт 7).

Протокол підписується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та державним інспектором, який його склав, а за наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписаний також і цими особами. Відмова особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу та надання пояснень не припиняє провадження у справі про адміністративне правопорушення (п.8).

Розділ III цієї Інструкції визначає порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення:

1. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

2. Справа розглядається у 15-денний строк з дня одержання державним інспектором, правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

3. Адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяці з дня його виявлення.

4. Справа розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

5. У розгляді справи можуть брати участь потерпілі, законні представники, захисник (адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи), свідки, експерт, перекладач.

6. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

7. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, державний інспектор виносить одну з таких постанов:

про накладення адміністративного стягнення; про закриття справи.

8. Постанова про закриття справи виноситься на підставі обставин, передбачених статтями 247 і 253 КУпАП.

9. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

10. Відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова має містити:

назву постанови (відповідно до вимог ст.284 КУпАП; повну назву посади державного інспектора, який виніс постанову, його прізвище, ім`я та по батькові); дату розгляду справи та номер постанови; відомості про особу, щодо якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження, місце проживання/ реєстрації та роботи або навчання, посада (для посадових осіб), ідентифікаційний номер фізичної особи (за наявності)); опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативно-правового акта, який передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення; розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок та строк її відшкодування; рішення по справі; порядок виконання постанови; порядок і строк оскарження постанови; порядок набрання чинності постановою; строк пред`явлення постанови до виконання.

У постанові про накладення адміністративного стягнення від 03.02.2020 № 15-ДК/0010По/08/01/20 зазначено, що ОСОБА_1 порушила вимоги ст.125 Земельного кодексу України, ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», п. б ст. 211 Земельного кодексу України, що кваліфікується як самовільне зайняття земельної ділянки, відповідальність за яке передбачена згідно ст. 188-5 КУпАП. За невиконання припису від 27.11.2019 року № 371-ДК/0235Пр/03/01-19 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке (як вказується у постанові) передбачена частиною 5 статті 188 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255,00 грн.

Однак, як встановлено судом, з припису № 371-ДК/023Пр/03/01-19 від 27.11.2019 року взагалі не вбачається які дії має зробити відповідач для його виконання.

Суд зауважує, що частини статей закону можуть поділятися на пункти (позначаються арабськими цифрами з дужкою справа, на відміну від абзаців, які не нумеруються) та абзаци (відступи управо на початку першого рядка для відокремлення однієї частини тексту від іншої).

Стаття 188 КУпАП не містить 5-ої частини, а містить лише одну частину, і передбачає відповідальність за «приховану від огляду передачу або спробу передачі будь-яким способом особам, яких тримають у слідчих ізоляторах, установах виконання покарань, алкогольних напоїв, лікарських та інших засобів, що викликають одурманювання, а так само інших заборонених для передачі предметів», що тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятнадцяти до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією заборонених предметів.

В свою чергу, стаття 188-5 КУпАП також містить одну частину і передбачає відповідальність громадян та посадових осіб за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків, і тягне за собою накладення штрафу на громадян від дев`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він також повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову у справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 п. 5 ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ч. 2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, провадження щодо якого передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Суд, вирішуючи дану справу, дійшов до висновку, що зі змісту оскаржуваної постанови неможливо індивідуалізувати земельну ділянку, площею 5,2592 га, що межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:155:0001, що розташована за межами населених пунктів на території Серебрянської сільської ради Бахмутського району Донецької області і згідно з Публічною кадастровою картою України належить на праві приватної власності і її площа складає 5,4169 га. За даними Плана-схеми земельної ділянки та відповідно до акту перевірки від 27.11.2019 № 371- ДК/023Пр/03/01-19 за допомогою сертифікованого пристрою системи виміру полів Гео Метр S/N GM 7701542 та інструментів інтернет ресурсу (публічна кадастрова карта) здійснено вимірювання площі, яка використовується з порушенням. Однак, матеріали справи не дають можливості встановити точне місцезнаходження ділянки, з приводу самовільного зайняття якої, чи то порушення правил використання якої, оскільки не зазначено її точних координат, меж сусідніх ділянок, що унеможливлює точне визначення предмету адміністративного правопорушення, з приводу якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Всупереч наведених вимог КупАП посадовою особою відповідача лише проведено обстеження земельної ділянки, складено акт перевірки, на підставі якого винесено припис, тоді як необхідним є також збирання доказів на підтвердження того, що назване порушення вчинив саме позивач, тобто доведення вини позивача.

Акт перевірки та інші матеріали адміністративної справи не містять жодних прямих чи опосередкованих доказів щодо використання позивачем зазначеної в матеріалах адміністративної справи земельної ділянки.

Крім того, відсутні будь-які свідчення третіх осіб, або ті чи інші належні та допустимі докази, які б вказували про самовільне зайняття позивачем земельної ділянки шляхом її використання, а також здійснення саме позивачем відповідних технологічних заходів з розорення цієї земельної ділянки.

Суду не надано жодного документу на підтвердження того, що позивач належним чином була повідомлена як про дату 03.02.2020, час (у постанові не вказано час складання) та місце (м. Костянтинівка) проведення перевірки, так і про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Суду не надано будь-яких доводів з того приводу, чому державний інспектор Мохова К.М. виносила постанову у м. Костянтинівка, якщо ГУ Держгеокадастру, працівником якого вона є, розташоване у м. Краматорськ. Перевірка проводилась не за місцем здійснення господарської діяльності позивача, не в присутності уповноважених керівником осіб.

Визначаючи, що лист Служби Безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 08.10.2019 року № 78/1/1/2480 є підставою для здійснення своїх повноважень в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, відповідач не навів жодного аргументу в обгрунтування такої позиції.

Судом також встановлено, що оскаржуваною постановою від 03.02.2020 визнано винуватою та накладено адміністративне стягнення на в.о. голови ФГ «Максимус-1», тоді як відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є керівником (виконуючим обов`язки голови) Фермерського господарства "МАКСІМУС-1" (ФГ "МАКСІМУС-1") з місцезнаходженням юридичної особи - 84522, Донецька обл., Бахмутський район, місто Сіверськ, вул. Шосейна, будинок 29.

Згідно із ст.77 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до приписів ч.1 ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 4 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно з вимогами ч. ч. 2,3 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідач, у порушення вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП без доказів, які б свідчили про наявність саме у позивача протиправної, винної (умисної або необережної) дії.

Не надані такі докази і під час судового розгляду справи.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено перед судом факт вчинення позивачем станом на час винесення оскаржуваної постанови правопорушення та те, що розгляд справи про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності проводився з дотримання норм передбачених положеннями КУпАП та законів, нормативно-правових актів України.

Верховний Суд, як суд касаційної інстанції, в постанові від 07.06.2018 р. зауважив, що порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ч. 3 ст.288 КАС України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст.247 КУпАП, яка передбачає обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення,провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато,а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо скасування постанови № 15-ДК/0010По/08/01/20 від 03.02.2020 про накладення адміністративного стягнення на позивача, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 19 Конституції України, п. 1) ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 288, 289 КУпАП, керуючись ст. ст. 6, 7, 9, 11, 44, 73-78, 90, 241-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Вважати, що державний інспектор головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Бахмутському, Лиманському, Слов`янському районах та м.м. Бахмуті, Лимані і Слов`янську управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Мохова Крістіна Михайлівна є неналежним відповідачем у справі.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про скасування постанови № 15-ДК/0010По/08/01/20 від 03.02.2020 про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі - задовольнити.

Постанову № 15-ДК/0010По/08/01/20 від 03.02.2020, винесену Державним інспектором головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Бахмутському, Лиманському, Слов`янському районах та м.м. Бахмуті, Лимані і Слов`янську управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Моховою Крістіною Михайлівною відповідно до вимог статей 6 та 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» 03.02.2020 року за результатами проведеної перевірки з питання здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів шляхом проведення перевірки стану виконання припису від 27.11.2019 року № 371-ДК/0235Пр/03/01-19 та складенням акту № 15-ДК/23/АП/09/01-20 від 03.02.2020 щодо ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення на неї у виді штрафу в сумі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 188 5 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 1885 на підставі ч.1 ст 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, адреса: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Машинобудівників, 16, .

Суддя Л.В. Шевченко