Справа № 620/553/20
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/553/20 Головуючий у І інстанції - Житняк Л.О.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не нарахування та не виплати йому, інваліду війни 2 групи з 17.10.2018 року по 01.12.2019 року доплат до основної пенсії, передбачених законодавством України, а саме - збільшення на 25 відсотків розміру пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», підвищення пенсії в розмірі 40 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлене ч. 4 ст. 13 Закону України від 22.10.1993 року № 3551 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», цільової грошової допомоги на прожиття особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі 50 грн., передбаченої Законом України від 16.03.2004 року № 1603 «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести йому, інваліду війни 2 групи нарахування та виплату доплат до основної пенсії з 17.10.2018 року по 01.12.2019 року, передбачених законодавством для інвалідів війни 2 групи , а саме - збільшення на 25 відсотків розміру пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», підвищення пенсії в розмірі 40 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлене ч. 4 ст. 13 Закону України від 22.10.1993 року № 3551 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», цільової грошової допомоги на прожиття особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі 50 грн., передбаченої Законом України від 16.03.2004 року № 1603 «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни».

Позов мотивовано тим, що під час відмови у перерахунку доплат до основної пенсії ГУ Пенсійного фонду України в Чернігівській області не взяло до уваги та порушило норми чинного законодавства та протиправно відмовила у перерахунку пенсії, оскільки з довідки серії до акту огляду МСЕК № 1 друга група інвалідності Позивачу встановлена з 17.10.2018 року, захворювання так, одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, а тому всі доплати до пенсії мають бути виплачені з 17.10.2018 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 , інваліду війни 2 групи з 01.12.2018 року по 01.12.2019 року доплат до основної пенсії, а саме - збільшення на 25 відсотків розміру пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», підвищення пенсії в розмірі 40 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлене ст. 13 Закону України від 22.10.1993 року № 3551 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», цільової грошової допомоги на прожиття особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі 50 грн, передбаченої Законом України від 16.03.2004 року № 1603 «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 , інваліду війни 2 групи нарахування та виплату доплат до основної пенсії з 01.12.2018 року по 01.12.2019 року, передбачених законодавством для інвалідів війни 2 групи, а саме - збільшення на 25 відсотків розміру пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», підвищення пенсії в розмірі 40 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлене ст. 13 Закону України від 22.10.1993 року № 3551 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», цільової грошової допомоги на прожиття особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі 50 грн, передбаченої Законом України від 16.03.2004 року № 1603 «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни».

В решті адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в апеляційній скарзі вказує на те, що оскільки, згідно виписки з акта огляду МСЕК до довідки серії 12 ААБ № 498388, Позивачу було встановлено II групу інвалідності внаслідок захворювання, одержаного під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення 19.11.2019 року, а також згідно посвідчення з 21.11.2019 року Позивачу встановлено статус особи з інвалідністю II групи внаслідок війни, обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії для Позивача настали в листопаді 2019 року. З цих підстав та відповідно до статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Відповідачем добровільно було проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату пенсії за період з 01.12.2018 року по 30.11.2019 року в сумі 35892,63, яка була виплачена у грудні 2019 року. Тому, на думку Відповідача, немає правових підстав для нарахування Позивачу підвищень та доплат, право на які в нього виникло лише в листопаді 2019 року, адже вони не є складовою основного розміру пенсії. Крім того, стаття 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає перерахунок і виплату різниці в пенсії за минулий час, тобто, мається на увазі перерахунок основного розміру пенсії, а не розміру пенсії до виплати з усіма доплатами.

Позивачем відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що з 12.09.2018 року Позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та йому призначено пенсію за вислугу років.

Наведене підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 19.11.2019 року № 4356/02/М-11.

31 жовтня 2018 року Чернігівською обласною медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) № 1 на підставі свідоцтва про хворобу № 66(у) від 11.09.2018 року, Медично (військово-лікарської) комісії з 17.10.2018 року Позивачу встановлено 2 групу інвалідності, захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції.

Враховуючи наведене, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначено пенсію по інвалідності (п. б ст. 21 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262). Черговий переогляд МСЕК призначено на 31.10.2019 року. Отримання 2 групи інвалідності підтверджується довідкою серії АВБ № 068631 до акту огляду МСЕК № 1.

11 жовтня 2019 року М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» постановою № 8 відмінила свою постанову про причинний зв`язок захворювання, викладеного у свідоцтві про хворобу № 66(у) від 11.09.2018 року, та встановила, що на день звільнення Позивача (11.09.2018 року) зі служби в поліції ГУНП в Чернігівській області, захворювання - так, одержані під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

На підставі постанови від 11 жовтня 2019 року № 8 М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» Чернігівська обласна медико-соціальна експертна комісія (МСЕК) № 1, за заявою Позивача 19 листопада 2019 року внесла зміни в своє рішення від 31 жовтня 2018 року (довідка серії АВБ № 068631 до акту огляду МСЕК № 1) та встановила Позивачу з 17 жовтня 2018 року другу групу інвалідності, захворювання одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

20 листопада 2019 року при повторному переогляді МСЕК № 1 встановила Позивачу другу групу інвалідності з 01.11.2019 безстроково, захворювання, так, одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

21 листопада 2019 року Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянського району у м. Чернігові Рада було видано посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, серія НОМЕР_2 . У цей же день, Позивачем було надано Відповідачу копію посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни серія НОМЕР_2 , оригінал постанови від 11.10.2019 року № 8 М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» та копії довідки серія 12 ААБ №498388, серія 12ААБ № 498401 до акту огляду МСЕК № 1 для перерахунку пенсії як інваліду внаслідок війни 2 групи.

У зв`язку з тим, що Чернігівська обласна медико-соціальна експертна комісія (МСЕК) № 1, 19.11.2019 року внесла зміни в своє рішення від 31.10.2018 року (довідка серії АВБ № 068631 до акту огляду МСЕК № 1) та встановила з 17.10.2018 року другу групу інвалідності, захворювання, одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (довідка серія 12 ААБ № 498388 до акту огляду МСЕК № 1), 10.12.2019 року Позивач звернувся із заявою до ГУ Пенсійного фонду України в Чернігівській області про перерахунок пенсії з надбавками та доплатами за минулий час з 17.10.2018 року по 01.12.2019 року, як інваліду війни 2 групи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом від 24 грудня 2019 року № 4766/02/М-12 повідомила Позивача, що йому нарахована та виплачена різниця між раніше отриманою та нарахованою основною пенсією, як інваліду війни 2 групи за період з 01.12.2018 року по 30.11.2019 року в сумі 35 892 грн. 63 коп. Сума доплат до пенсії помісячно з грудня місяця 2018 року по листопад місяць 2019 року підтверджується розрахунком по пенсійній справі ОСОБА_1 .

Позивач не погоджується з таким рішенням Відповідача, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до довідки серії 12 ААБ № 498388 до Акту огляду МСЕК № 1, друга група інвалідності Позивачу встановлена з 17.10.2018 року, проте зазначено невірну причину інвалідності, яку виправлено на підставі постанови М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» від 11.10.2019 року № 8. Тобто, Позивач з 17.10.2018 року має право на отримання пільг та доплат до пенсії, передбачених для інвалідів війни. Суд першої інстанції дійшов висновку, що Відповідачем протиправно відмовлено Позивачу у нарахуванні та виплаті доплат до основної пенсії, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», ст. 13 Закону України від 22.10.1993 року № 3551 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Законом України від 16.03.2004 року № 1603 «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни».

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, якими Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, оцінивши доводи апеляційної скарги в частині задоволених позовних вимог та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, зокрема, якщо інвалідність настала внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби.

Згідно з статтею 19 вищевказаного Закону групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються на весь час інвалідності, встановленої медико-соціальною експертною комісією.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно виписки з акта огляду МСЕК до довідки серії 12 ААБ № 498388 19 листопада 2019 року Позивачу встановлено 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, одержаного під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, з 17 жовтня 2018 року.

Відповідно до копії посвідчення серія НОМЕР_2 , виданого управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради, з 21 листопада 2019 року Позивачу встановлено статус особи з інвалідністю 2 групи внаслідок війни.

При цьому, до 30 листопада 2019 року Позивач отримував пенсію по 2 групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в розмірі 60% грошового забезпечення відповідно до пункту «б» ст.21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби/та деяких інших осіб».

Таким чином, судом першої інстанції правомірно встановлено, що обставини, які тягнуть за собою зміну розміру пенсії для Позивача настали в листопаді 2019 року.

Так, відповідно до ст. 51 Закону України № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби/та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262) перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Тобто, попри набуття у зв`язку з внесенням виправлень на підставі постанови М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» від 11 жовтня 2019 року № 8 в рішення від 31 жовтня 2018 року та встановлення Позивачу з 17 жовтня 2018 року другої групи інвалідності права на перерахунок пенсії, різниця в пенсії може бути виплачена не більше ніж за 12 місяців з моменту набуття права до обставин, що стали підставою для її зміни.

Відповідачем добровільно було проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату пенсії за період з 01.12.2018 року по 30.11.2019 року в сумі 35 892,63 грн., яка була виплачена у грудні 2019 року.

Проте, вказані у позовній заяві доплати встановлені Позивачу лише з 01 грудня 2019 року.

При цьому, відповідно до п. 4 Порядку надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, підставою для надання особам є, зокрема, довідка медико-соціальної експертної комісії про групу і причину інвалідності.

Видача посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни здійснюється також на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

З аналізу наведених вище положень вбачається, що Позивач набуває статусу особи з інвалідністю внаслідок війни з дати встановлення йому інвалідності із зазначенням причин останньої і відповідно отримання права на перерахунок пенсії, та пільги і доплати, встановлені для вказаної категорії осіб.

Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1 381 розміри пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, обчислені відповідно до ст. 27 та ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 13 і ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», збільшуються на 25 відсотків.

Також, особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: особам з інвалідністю I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).

Статтю 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» визначено, що щомісячна виплата цільової грошової допомоги на прожиття, особам з інвалідністю внаслідок війни 2 групи здійснюється у розмірі 50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що відповідно до довідки серії 12 ААБ № 498388 до Акту огляду МСЕК №1, друга група інвалідності Позивачу встановлена з 17 жовтня 2018 року, проте зазначено невірну причину інвалідності, яку виправлено на підставі постанови М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» від 11 жовтня 2019 року № 8.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що Позивач з 17 жовтня 2018 року має право на отримання пільг та доплат до пенсії, передбачених для інвалідів війни.

Крім того, суд першої інстанції правомірно не прийняв до уваги посилання Відповідача на те, що в розумінні ст. 51 Закону № 2262 передбачається виключно перерахунок основного розміру пенсії, а не розміру пенсії до виплати з усіма доплатами, оскільки спірним питанням в межах даного спору є наявність у Позивача права на їх отримання. При цьому, останні мають бути обраховані виходячи саме із основного розміру пенсії, який перераховується у відповідності до ст. 51 Закону № 2262.

Отже, Відповідачем протиправно відмовлено Позивачу у нарахуванні та виплаті доплат до основної пенсії, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», ст. 13 Закону України від 22.10.1993 року № 3551 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Законом України від 16.03.2004 року № 1603 «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни».

З урахуванням обмежень щодо виплати різниці в пенсії, встановлених ст. 51 Закону № 2262, суд першої інстанції правильно зобов`язав Відповідача провести Позивачу нарахування та виплату доплат до основної пенсії з 01.12.2018 року по 01.12.2019 року, передбачених законодавством для інвалідів війни 2 групи, а саме - збільшення на 25 відсотків розміру пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», підвищення пенсії в розмірі 40 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлене ст. 13 Закону України від 22.10.1993 року № 3551 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», цільової грошової допомоги на прожиття особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі 50 грн., передбаченої Законом України від 16.03.2004 року № 1603 «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни», з чим погоджується колегія суддів.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення в оскаржуваній частині постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в цій частині не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в зазначеній частині - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко