Справа № 334/3991/19
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 26.06.2020
Справа № 334/3991/19
Провадження № 2-а/334/20/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Кирилюка Дениса Олеговича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати протиправними дії інспектора та скасувати постанову серія ЕАВ №1101255 від 26.04.2019 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену відповідачем, про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 425 грн. та закриття провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що вказаною постановою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за те, що нібито 26.04.2019 він, керуючи автомобілем на вул. Південне шосе 67 в м. Запоріжжя не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті при зміні напрямку руху, чим порушив вимоги п. 9.2.б) Правил дорожнього руху, про що відповідач склав постанову. Позивач вважає постанову незаконною та такою, що винесена з перевищенням компетенції суб`єкта владних повноважень, оскільки при винесенні постанови не дотримано вимоги ст. 280 КУпАП, інспектором не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача маються ознаки адміністративного правопорушення, крім того, інспектором були порушені процесуальні права позивача - як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279 КУпАП. Так при розгляді адміністративної справи на місці зупинки транспортного засобу відповідачем не було долучено доказів вчинення правопорушення (відео чи фото фіксація). Враховуючи викладене, позивач вважає, що оскаржувана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення не відповідає вимогам закону, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, тому просить її скасувати.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Вказав, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не з`явився до суду та не довів законність своїх дій, як того вимагає закон.

Відповідач подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що постанова ухвалена з урахуванням вимог закону. 26 квітня 2019 року на маршруті патрулювання відповідачем було виявлено автомобіль під керуванням позивача, який порушив вимоги ПДР України. Після цього позивача було зупинено, повідомлено про причини зупинки, роз`ясненні права передбачені ст. 268 КпАП України та ст. 63 Конституції України та ухвалено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України. Відповідач просить розглядати справу в його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови ЕАВ №1101255 від 26.04.2019 року, ОСОБА_1 о 10.23 год., керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті при зміні напрямку руху, чим порушив вимоги п. 9.2.б) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. За адміністративне правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з пунктом 9.2.б) Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем було надано відеозаписи з реєстратора, встановленого в автомобілі поліції.

На відеозапису файлу «10080791» є запис руху патрульного автомобіля до зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції.

З вказаного відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням позивача, рухаючись по вул. Дніпровське шосе при виїзді з перехрестя з кільцевим рухом в районі вул. Заводської не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку. У подальшому, рухаючись по Дніпровському шосе він неодноразово змінював положення свого транспортного засобу на смугах руху з подачею сигналу світловим покажчиком. Був зупинений працівниками поліції в районі будівлі №67 по вул. Дніпровське шосе. Весь цей час патрульний автомобіль знаходився позаду автомобіля позивача.

Таким чином, відомості щодо місця вчинення адміністративного правопорушення м. Запоріжжя, вул. Дніпровське шосе 67 не підтверджуються доказами у справі.

Вказані вище обставини свідчать про недоведеність наявності в діях позивача порушень вимог п. 9.2.б) Правил дорожнього руху, що в свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

В задоволені позовних вимог про визнання незаконними дій відповідача стосовно порушення норм процесуального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відмовляє, виходячи з наступного.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлені основні повноваження поліції, яка відповідно до покладених на поліцію завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі правопорушення, передбачені частинами перша, друга, третя і п`ята статті 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відсутні докази того, що відповідач при винесені оскаржуваної постанови вийшов за межі наданих йому повноважень або діяв в непередбачений законом спосіб, відсутні підстави вважати незаконними його дії при розгляді справи про адміністративне правопорушення та по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 249, 250, 268, 271, 286 КАС України, ст.ст. 122, 222, 257, 268, 277, 278, 279, 280, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію»,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Кирилюка Дениса Олеговича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову серія ЕАВ №1101255 від 26.04.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Кирилюком Денисом Олеговичем, про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 425 грн. та закрити провадження.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Гнатюк