Справа № 639/1949/17
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року

м. Київ

справа № 639/1949/17

адміністративне провадження № К/9901/17769/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т.Г.,

суддів: Бучик А.Ю., Стеценка С.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №639/1949/17

за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради про зобов`язання відновити виплати, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 червня 2017 року (прийняту у складі: головуючого судді - Труханович В.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Тацій Л.В., суддів - Григорова А.М., Подобайло З.Г.)

у с т а н о в и в :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасового окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з січня 2016 року.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 11.01.2016 офіційно працевлаштована. Про факт працевлаштування ОСОБА_1 повідомила відповідача, однак їй протиправно відмовлено у відновленні виплат щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. 21 червня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради про зобов`язання відновити виплати - задовольнити частково.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради призначити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасового окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 15 грудня 2016 року.

Судовий збір в сумі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень) присудити за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради на користь держави.

4. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання грошової допомоги з дати звернення із відповідною заявою та повідомлення про обставину працевлаштування.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. 22 серпня 2017 року Харківський апеляційний адміністративний суд вирішив:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.06.2017р. по справі №639/1949/17 залишити без змін.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 цього Порядку не призначається лише на наступний строк, тобто чергові шість місяців. Положення Порядку № 505 не містять норми, яка б у подібних правовідносинах назавжди позбавляла права особу працездатного віку, яка працевлаштувалась та як і раніше має статус внутрішньо переміщеної особи на отримання грошової допомоги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 21 вересня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради.

У касаційній скарзі скаржник просить постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 червня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції винесенні з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню. Скаржник зазначає, що позивач не працевлаштувалась в перший шестимісячний період отримання адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, а тому вона втратила право на отримання такої допомоги.

8. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 червня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року.

9. У жовтні 2017 року до Вищого адміністративного суду України від ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення на касаційну скаргу.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач просить касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

10. 07 лютого 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.

11. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 лютого 2018 року визначено склад колегії суддів: Анцупова Т.О. (головуючий суддя), Гриців М.І., Кравчук В.М.

12. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 11.06.2019 №679/0/78-19, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Бучик А.Ю., Тацій Л.В.

13. Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2020 року задоволено заяву судді Тацій Л.В. про самовідвід та відведено суддю Тацій Л.В. від розгляду справи №639/1949/17.

14. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 червня 2020 року визначено склад колегії суддів: Стрелець Т.Г. (головуючий суддя), Бучик А.Ю., Стеценко С.Г.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

15. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з проведення антитерористичної операції позивач переїхала до АДРЕСА_2 та взята на облік, як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою № НОМЕР_1 від 10.12.2015 р. (а.с.8).

Щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг позивач отримувала з 15.12.2014 року по 14.02.2015 року в розмірі 442 грн. та з 15.02.2015 року по 14.04.2015 року - 221 грн. Надалі виплати їй були припинені, оскільки позивач не працевлаштувалась.

Згідно трудової книжки позивача, у період з 19.10.2015 року по 10.01.2016 року вона перебувала на обліку у Харківському міському центрі зайнятості (а.с. 14).

З 11.01.2016 року ОСОБА_1 прийнята на посаду грант-менеджера до Харківського прес-клубу ринкових реформ на підставі наказу № 4 від 11.01.2016 року, що підтверджується трудовою книжкою та довідкою Харківського прес-клубу ринкових реформ № 14 від 13.06.2017 року (а.с. 13, 51).

Позивач, після припинення нарахування та виплати їй з 15.04.2015 року адресної допомоги, працевлаштувавшись з 11.01.2016 року і до 15.12.2016 року із заявою про поновлення їй виплати адресної допомоги до відповідача не зверталась, про працевлаштування не повідомляла.

ОСОБА_1 15.12.2016 року звернулась до відповідача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У вказаній заяві позивач, зокрема, повідомила про своє працевлаштування (а.с.36).

Згідно із рішенням відповідача від 19.01.2017 р. позивачу відмовлено у призначенні вищевказаної допомоги у зв`язку із тим, що допомога їй була раніше припинена відповідно до пункту 7 Порядку № 505, продовжено виплати адресної допомоги тільки на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

17. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Спірним в межах цієї справи є питання правомірності не призначення відповідачем позивачу щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підстав п. 3 Порядку № 505.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII (далі-Закон № 1706-VII) встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначає Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затверджений постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505 (далі - Порядок № 505).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадімінстрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Абзацами 1, 5 пункту 3 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах, зокрема, для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 505, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Аналіз вищезазначених норм свідчить, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 цього Порядку не призначається лише на наступний строк, тобто чергові шість місяців.

Положення Порядку № 505 не містять норми, яка б у подібних правовідносинах назавжди позбавляла права особу працездатного віку, яка працевлаштувалась та як і раніше має статус внутрішньо переміщеної особи на отримання грошової допомоги.

За таких обставин, коли з моменту припинення виплати грошової допомоги (14.04.2015 року) по день звернення позивача до відповідача із заявою про виплату їй вказаної допомоги (15.12.2016 року), як працевлаштованої особи, минув шестимісячний строк, тобто наступний строк в розумінні пункту 3 Порядку № 505, то у відповідача відсутні правові підстави для непризначення грошової допомоги, посилаючись на пункт 3 Порядку № 505, оскільки грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи, а у разі якщо така особа працевлаштувалась і її статус не суперечить зазначеним вище пунктам Порядку, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 15 квітня 2019 року у справі № 227/513/17.

Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій стосовно того, що позивач має право на отримання грошової допомоги з дати звернення із відповідною заявою та повідомлення про обставину працевлаштування.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

18. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.

19. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

20. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

21. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради залишити без задоволення.

2. Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 червня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року у справі № 639/1949/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді А. Ю. Бучик

С. Г. Стеценко