Справа № 448/742/20
Суддя: Кічак Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер:448/742/20
Провадження № 2-а/448/82/20
РІШЕННЯ
Іменем України

26.06.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Мриц Н.І.,

за участю представника позивача Антоніва В.В.,

відповідача ОСОБА_1

та перекладача Базиляк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до громадянина Королівства ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про примусове видворення іноземця за межі території України та про його затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що відповідач у справі був затриманий представниками прикордонної служби 24.06.2020р. о 14:15 год. на відстані 100 м від лінії державного кордону на напрямку 510 прикордонного знаку, що на території Мостиського району Львівської області, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Республіки Польща поза пунктами пропуску через державний кордон, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Зазначає, що відповідач прибув на територію України через пункт пропуску «Бориспіль» з наміром подальшого нелегального виїзду до держав членів ЄС, а для безперешкодного потрапляння на територію України такий оформив документи на навчання в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ та отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні. Натомість, згідно повідомлення Головного управління у Дніпропетровській області ДМС України видана відповідачу посвідка на тимчасове проживання в Україні скасована, що свідчить про те, що відповідач незаконно перебуває на території України.
Вказує, що відповідач, знаючи про можливість легального в`їзду до країн ЄС, міг у встановленому порядку іммігрувати в Європейські країни, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте, такий вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, тобто обрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху.

Покликається на те, що 24.06.2020р. уповноваженою посадовою особою військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі території України, однак відповідач не має можливості виконати зазначене рішення, а ухилятиметься від виконання такого з огляду на те, що у нього відсутній паспортний документ, який дає право на перетин державного кордону України; у нього відсутні кошти на придбання квитка та такий має намір в подальшому потрапити до країн Західної Європи, незаконно перетнувши державний кордон України.

З огляду на вищенаведені обставини, зокрема те, що відповідач вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України до країн ЄС, такий не може виконати рішення про його (відповідача) примусове повернення, у нього відсутні документи на перетин державного кордону, на території України перебуває нелегально, дозволів на працевлаштування чи на постійне або тимчасове проживання в Україні немає, у нього відсутні джерела для заробітку та проживання в Україні, немає родинних зв`язків на території України, просить суд постановити рішення про примусове видворення відповідача за межі території України. Крім того, просить суд затримати відповідача з метою його ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк, визначений ст.289 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача Антонів В.В. підтримав позовні вимоги, покликаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Крім того, зазначив, що особа відповідача на даний час ідентифікована виключно з його слів та жодних дійсних особистих документів у відповідача немає. Просить суд примусово видворити відповідача за межі території України, а також затримати його з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав. Підтвердив, що на даний час у нього відсутні документи, що посвідчують особу та документи, які дають право на перетин державного кордону України, однак він бажає якнайшвидше повертатись в країну походження Королівство Марокко. Вказав, що прибув на територію України законно та деякий час навчався в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ. На даний час усвідомлює, що вчинив неправильно та дуже шкодує про вчинене.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що особа яка ідентифікувала себе як громадянин Королівства ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Королівства Марокко, - відповідач у справі, законно потрапив на територію України.

Відповідач, перебуваючи на території України, 24.06.2020 року намагався незаконно перетнути державний кордон та потрапити з України в Республіку Польща поза пунктами пропуску через державний кордон, однак у зазначений день о 14.15 год. був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» спільно з дільничним інспектором прикордонної служби від відділення інспекторів прикордонної служби «Шегині» на відстані 100 м від лінії державного кордону на напрямку 510 прикордонного знаку, що на території Мостиського району Львівської області.
Під час затримання у відповідача був відсутній паспорт та інший документ, за наявності якого можлива достовірна його ідентифікація та встановлення обставин щодо законності перебування на території України.

Вищевказане підтверджується протоколом про адміністративне затримання і протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 24.06.2020р.

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 26.06.2020 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Представлені позивачем докази та пояснення відповідача свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, останній міг у встановленому порядку іммігрувати в Європейську країну на постійне місце проживання, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте, знаючи про можливість легального в`їзду до Європейських країн, відповідач вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону, у зв`язку із чим порушив чинне законодавство України та завдав шкоди національним інтересам держави.

24.06.2020 року на підставі ст.26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" уповноваженою особою органу охорони державного кордону прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України, яким зобов`язано відповідача покинути територію України. Вказане рішення про примусове повернення було вручено відповідачу та такий відмовився його виконувати у зв`язку із відсутністю документів на перетин державного кордону України та грошових коштів.

Також встановлено, що позивачем вживалися заходи для встановлення/перевірки особи відповідача, зокрема у зв`язку з виявленням у його телефоні фотознімків посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 , виданої органом 1203, 25.06.2020р. скеровано повідомлення до Головного управління у Дніпропетровській області ДМС України, звідки отримано відповідь про факт скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні за № НОМЕР_2 .
Судом встановлено, що у відповідача, який вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань, відсутні дійсні документи, що дають право на виїзд з України, відсутні будь-які дійсні документи, що посвідчують його особу та відсутні документи, які дають право законно перебувати на території України, такий не має родинних зв`язків на території України, не володіє українською мовою, у нього відсутні джерела для заробітку та проживання в Україні.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: копією протоколу про адміністративне затримання від 24.06.2020року; копією протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 24.06.2020р.; копією постанови Мостиського районного суду Львівської області від 26.06.2020р. про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КУпАП.; копією рішення про примусове повернення відповідача за межі України від 25.06.2020р.; іншими матеріалами справи.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.7 ст.5 КАС України іноземці, особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни України.

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено випадки, коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України.

Згідно частин 1-5 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Із змісту наведеної норми слідує, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації; фактичною підставою для такого звернення є відсутність в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

При цьому можливість звернення із таким позовом не пов`язана законодавцем із процедурою видворення іноземця.

Згідно з ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з положеннями ч.ч.11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Оскільки приписи ст.289 КАС України є спеціальними по відношенню до ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також прийняті пізніше, ніж зазначений Закон, тому у випадку, що розглядається, стаття 289 КАС України є пріоритетною у застосуванні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

У даному випадку фактичні обставини справи розцінюються судом як такі, що унеможливлюють достовірну ідентифікацію іноземця чи особу без громадянства, оскільки у відповідача відсутні документи, що посвідчують його особу; особа відповідача ідентифікована зі слів самого відповідача без подання відповідних дійсних документів; наявна в матеріалах справи фотокопія посвідки на тимчасове проживання, видана на ім`я ОСОБА_1 , є недійсною (нечинною), а наявна фотокопія посвідчення-перепустки, виданої Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ, не містить вказівки на термін її дії; заходи щодо ідентифікації та документування, спрямовані на встановлення особи відповідача та підтвердження його громадянства, - тривають; позивачем не надано суду відомостей щодо звернення з відповідним запитом про отримання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Органом охорони державного кордону на даний час проводиться процедура ідентифікації відповідача, який був затриманий в межах прикордонного контрольованого району за спробу незаконного перетину ним державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу, тобто за порушення законодавства України з прикордонних питань, за відсутності в останнього документа, що дає право на виїзд з України.

Разом з тим, неможливість ідентифікації відповідача є перешкодою для початку процедури його примусового повернення чи видворення (або ж його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію у випадку завершення процедури ідентифікації та встановлення належності іноземця до країни походження, з якою існує ратифікована міжнародна угода про реадмісію), оскільки питання визначення країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства на даний час залишається не з`ясованим.

З урахування вищевказаних підстав, позовні вимоги в частині примусового видворення відповідача не підлягають до задоволення, у зв`язку з їх передчасністю.

Однак слід зазначити, що враховуючи наявність умов, за яких неможливо забезпечити ідентифікацію відповідача, а також високий ризик його втечі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині затримання відповідача з метою його ідентифікації, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 241, 244-246, 288, 289 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Затримати особу, яка ідентифікувала себе як громадянин Королівства ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Королівства Марокко, з метою ідентифікації, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст.289, п.п.15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: 81300, м.Мостиська, вул.Я.Мудрого, 113, Львівської області, .

Відповідач: особа, яка ідентифікувала себе як громадянин Королівства ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Королівства Марокко.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак