Справа № 640/12992/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

26 червня 2020 року м. Київ № 640/12992/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Федорчук А.Б., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1 (

АДРЕСА_1 ),

ОСОБА_2 (

АДРЕСА_1 )

до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького,

13)

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко» (09500, Київська

область, Таращанський район, м. Тараща, вул. Видна, 4),

Державний реєстратор Ставищенської районної державної адміністрації

Київської області Олефір Петро Петрович (09400, Київська область,

Ставищенський район, смт. Ставище, вул. Сергія Цимбала, 35/1)

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі по тексту - позивачі) з позовом до Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач), за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко», Державного реєстратора Ставищенської районної державної адміністрації Київської області Олефір Петро Петрович, в якому просять:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України №1645/5 від 13 травня 2020 року «Про задоволення скарги»;

- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України з вилучення на підставі Наказу Міністерства юстиції України № 1645/5 від 13 травня 2020 року «Про задоволення скарги» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису від 21 грудня 2019 року № 1000372 про рестраційну дію: «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 21.12.2; ОСОБА_3 ; Ставищенська районна державна адміністрація Київської області; зміна складу або інформації про засновників»,

та зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії з поновлення у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису від 21.12.2019 № 1000372 про рестраційну дію: «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 21.12.2; ОСОБА_3 ; Ставищенська районна державна адміністрація Київської області; зміна складу або інформації про засновників»;

- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України зі зміни відомостей в розділі Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань «Перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі частки кожного із засновників (учасників); прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, якщо засновник - фізична особа; найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи, якщо засновник - юридична особа: перелік засновників (учасників) юридичної особи» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко» (09502, Київська обл., Таращанський р-н, м. Тараща, вул. Видна, 4, ідентифікаційний код 25301978)

з: « ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , розмір внеску до статутного фонду - 1500.00 грн.; ДОКТОР OB АНТОН ОСОБА_5 , АДРЕСА_3 , розмір внеску до статутного фонду - 8400.00 грн.; ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , розмір внеску до статутного фонду - 17100.00 грн.; ОСОБА_7 , АДРЕСА_4 , розмір внеску до статутного фонду - 3000.00 грн.»

на: « ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , розмір внеску до статутного фонду - 1500.00 грн.; ОСОБА_8 , АДРЕСА_3 , розмір внеску до статутного фонду - 8400.00 грн.; ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , розмір внеску до статутного фонду - 9900.00 грн.; ОСОБА_7 , АДРЕСА_4 , розмір внеску до статутного фонду - 3000.00 грн.; ОСОБА_9 , АДРЕСА_5 , розмір внеску до статутного фонду - 7200.00 грн.».

та зобов`язати Міністерство юстиції України (ідентифікаційний код юридичної особи 00015622, 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13) вчинити дії з поновлення відомостей розділу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань «Перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі частки кожного із засновників (учасників); прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, якщо засновник - фізична особа; найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи, якщо засновник - юридична особа: перелік засновників (учасників) юридичної особи» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко» (09502, Київська обл., Таращанський р-н, м. Тараща, вул. Видна, 4, ідентифікаційний код 25301978) у редакції до внесення змін, а саме: « ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , розмір внеску до статутного фонду - 1500.00 грн.; ОСОБА_8 , АДРЕСА_3 , розмір внеску до статутного фонду - 8400.00 грн.; ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , розмір внеску до статутного фонду - 17100.00 грн.; ОСОБА_7 , АДРЕСА_4 , розмір внеску до статутного фонду - 3000.00 грн.».

В адміністративному позову вказано, що 21 грудня 2019 року державним реєстратором Ставищенської районної державної адміністрації Київської області Олефіром Петром Петровичем на підставі нотаріально посвідченого акту приймання-передачі частки в статутному капіталі від 17 грудня 2019 року була проведена відповідна реєстраційна дія 1000372 від 21 грудня 2019 року, відповідно до якої позивач-2 був зареєстрований як учасник TOB "Таращамолоко" з часткою в розмірі 7 200,00 грн, що складало 24% від загального розміру статутного капіталу.

В подальшому 04 лютого 2020 року позивач-2 на підставі Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 04 лютого 2020 року та нотаріально посвідченого акту №1 приймання-передачі частки в статутному капіталі від 04.02.2020р. продав та передав Позивачу-1 частку статутного капіталу TOB "Таращамолоко" в розмірі 7 200,00 грн, що складало 24% від загального розміру статутного капіталу. Тобто, позивач-2 має права та обов`язки продавця частки за Договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 04 лютого 2020 року та нотаріально посвідченим актом №1 приймання-передачі частки в статутному капіталі від 04 лютого 2020 року.

Позивачі стверджують, що оскаржуваним наказом №1645/5 від 13 травня 2020 року скасовано реєстраційну дію 1000372 від 21.12.2019 державного реєстратора Ставищенської районної державної адміністрації Київської області Олефіра Петра Петровича, відповідно до якої Позивач-2 був зареєстрований в ЄДРПОУ як учасник TOB "Таращамолоко" з часткою в розмірі 7 200,00 грн, що складало 24% від загального розміру статутного капіталу.

У позові вказано, що протиправне та незаконне скасування оскаржуваним наказом №1645/5 від 13 травня 2020 року реєстраційної дії 1000372 від 21 грудня 2019 року безпосередньо впливає на права та обов`язки позивача-2, як законного власника та продавця відчужуваної частки (пункти 1.1., 1.5., 1.6., 3.3., 3.4., 4.1. Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 04 лютого 2020 року), зокрема на його обов`язок, як продавця, сприяти фактичному виконанню цього договору та набуванню покупцем всіх визначених договором прав (п. 3.4. договору), на надані продавцем гарантії відсутності прав на частку у третіх осіб (п. 1.6. договору) та на майнову відповідальність Позивача-2 перед Позивачем-1 (п. 4.1. договору).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-ІV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Змістом статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04 травня 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (рішення у справі «Занд проти Австрії»). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися «судом, встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо позивач намагається захистити своє порушене приватне право шляхом оскарження управлінських дій суб`єктів владних повноважень.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №805/4506/16-а та від 12 червня 2019 року у справі 344/10480/16-а.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно ж до частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов`язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів.

Як вбачається з доданих до позову матеріалів, рішенням господарського суду Київської області від 27 грудня 2018 року у справі №911/1936/18, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15 квітня 2019 року та Постановою Верховного Суду від 16 липня 2019 року, позов задоволено повністю:

- визнано недійсним договір дарування у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Таращамолоко" (09500, Київська обл., м. Тараща, вул. Видна, буд. 4, ідентифікаційний код 25301978), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антроповим О.Ю. під реєстраційним номером 2679 від 07.08.2018, в частині безоплатної передачі ОСОБА_10 у власність ОСОБА_11 частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Таращамолоко" у розмірі 7 200,00 грн, що становить 24% статутного капіталу;

- визнано недійсним акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Таращамолоко" від 07.08.2018 в частині безоплатної передачі ОСОБА_10 у власність ОСОБА_11 частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Таращамолоко" у розмірі 7 200,00грн, що становить 24% статутного капіталу;

- скасовано реєстрацію внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, зміні складу або інформації про засновників, за №1000372 від 08.08.2018.

Отже, звернення позивачів до суду із цим позовом зумовлене необхідністю захисту їх корпоративних прав, а не прав у сфері публічно-правових відносин, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у справі, що розглядається, спір не обмежується оскарженням рішення, дії чи бездіяльності державного реєстратора, оскільки в його основі лежить корпоративний спір, який з урахуванням особливості справи, не може бути вирішений в адміністративному суді.

Як убачається з матеріалів справи та установлених судами фактичних обставин, позивачі оскаржують рішення Міністерства юстиції України не з підстав дотримання відповідачем процедурних питань їх прийняття, а з підстав захисту його корпоративних та майнових прав, а тому цей спір не має ознак публічно-правового спору та не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивачів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 805/4506/16-а (провадження № 11-479апп18), від 22 серпня 2018 року у справі № 805/4505/16-а (провадження № 11-574апп18) та від 12 червня 2019 року у справі 344/10480/16-а (провадження № 11-140апп19).

Враховуючи предмет спірних правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Під час звернення до суду позивачами сплачено судовий збір у сумі по 2 522,40 грн.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Пунктом третім частини 1 статті 7 вказаного Закону передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Отже, питання про повернення позивачам сплаченої суми судового збору у розмірі по 2 522,40 грн з Державного бюджету України може бути вирішено ухвалою суду окремо за клопотанням позивачів.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 170, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко», Державного реєстратора Ставищенської районної державної адміністрації Київської області Олефір Петро Петрович про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

2. Роз`яснити позивачам, що даний спір підпадає під юрисдикцію господарського суду та має розглядатись за правилами господарського судочинства.

3. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.Б. Федорчук