Справа № 344/20134/19
Суддя: Гордій В. І.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/347/6/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2020 м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Гордія В.І.,

з секретарем Корбутяк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника УПМП та МВ Скоромного Ярослава Ігоровича, Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним і скасування рішення суб"єкта владних повноважень,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника УПМП та МВ Скоромного Ярослава Ігоровича, Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним і скасування рішення суб"єкта владних повноважень.

Позовну заяву ОСОБА_1 мотивує тим, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника УПМП та МВ Скоромного Я.І. від 01 жовтня 2019 року позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст.481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. З вказаною постановою він не згідний посилаючись на те, що він, як громадянин Німеччини, в 2018 році тимчасово, для особистого користування, ввіз на митну територію України транспортний засіб «Chevrolet Astro» д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Проте, вивезти транспортний засіб у вказаний річний строк із митної території України він не зміг через поломку автомобіля, який в період з 01.09.2019 року по 04.10.2019 року знаходився на ремонті, вартість якого становила 6000 грн. У оскаржуваній постанові, посадова особа вказує, що ОСОБА_1 при винесенні постанови жодних пояснень не надавав, а також не надавав документів про несправність тимчасово ввезеного транспортного засобу особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили. Вказане твердження він вважає абсолютно безпідставним, оскільки посадовою особою від нього будь-яких пояснень не вимагалося. Крім того, його рідною мовою є німецька мова і українською мовою він володіє в обсязі окремих слів розмовного тексту, а читати взагалі не може та не вміє. Перекладача йому забезпечено не було, як і не було здійснено перекладу документів на німецьку мову, тобто вважає, що він не мав змоги належним чином користуватись своїми правами і захистити свої інтереси. В зв?язку із цим просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника УПМП та МВ Скоромного Я.І. від 01.10.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з?явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити.

Представники відповідачів в судове засідання не з?явилися, причини неявки суду не повідомили, від представника Галицької митниці Держмитслужби поступив відзив на позов, в якому митниця позов не визнає, вважає, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, в зв?язку із чим просять у позові відмовити в зв?язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Право на звернення до суду та способи судового захисту кожній особі гарантовано статтею 5 КАС України. Зокрема, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно загальних положень щодо порушень митних правил та відповідальності за них, передбачених ст.ст.458-459 Митного кодексу України порушенням митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється цим Кодексом.

Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Як було встановлено судом, позивача ОСОБА_1 постановою №3454/20900/19 від 01.10.2019 року, винесеною заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником УПМП та МВ Скоромним Я.І. позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень (а.с.11-12).

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 , громадянин Німеччини, 15.08.2015 року ввіз на митну територію України через м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС смугою руху «зелений коридор» у митному режимі «тимчасового ввезення» терміном до одного року транспортний засіб «Chevrolet Astro» д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Станом на 04.09.2019 року ОСОБА_1 вказаний транспортний засіб за межі митної території України не вивіз, в інший митний режим згідно законодавства не помістив.

При цьому, як зазначено у вказаній постанові, її було вручено ОСОБА_1 01.10.2019 року, про що свідчить його підпис на зворотньому боці постанови. Тобто, при винесенні вказаної постанови, позивач був присутній.

Як передбачено ст. 487-489 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, суд приходить до переконання, що постанова №3454/20900/19 від 01.10.2019 року винесена з порушенням норм закону з наступних підстав.

По-перше, згідно вимог ч.1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

А в даному випадку суд, із мотивувальної частини оскаржуваної постанови не може дійти до беззаперечного висновку про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи при винесенні вказаної постанови, оскільки у вказаній постанові жодним чином не вказано ні пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ні мотивів відмови особи від дачі будь-яких пояснень. А те, що ОСОБА_1 був присутній при її винесенні підтверджується власне, його підписом про вручення йому копії постанови.

По-друге, хоч провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою, однак особи, які беруть участь у провадженні у справі про порушення митних правил і не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, давати пояснення, подавати клопотання рідною мовою, а також користуватися послугами перекладача, що гарантовано їм ст. 492 МК України.

І згідно ч.1 ст. 520 МК України, витрати на оплату послуг перекладача відшкодовуються з державного бюджету. А перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, та зобов`язаний з`явитися на виклик органу (посадової особи) і зробити повно й точно доручений йому переклад ст. 274 КУпАП.

Тобто, посадова особа повинна була призначити перекладача, а зважаючи на те, що відносно ОСОБА_1 04.09.2019 року було спочатку складено протокол про порушення митних правил №3454/20900/19 в якому вказувалося, що розгляд справи відбудеться 01.10.2019 року (а.с.47-50), суд вважає, що у посадової особи було достатньо підстав та часу на призначення вказаній особі перекладача.

Окрім того, як передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте на підтвердження правомірності винесення посадовою особою митниці оскаржуваної постанови, відповідач подав до суду відзив на позов, додавши до нього копію протоколу від 04.09.2019 року та копію постанови від 01.10.2019 року, до яких не долучено жодних доказів, на підставі яких і було винесено оскаржувану постанову (копії запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), копії аналізу переміщень за даними «Диспетчера зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску», «Журналу пункту пропуску» ПІК «Інспектор», тощо).

Натомість, позивачем долучено до позову копію посвідки на тимчасове проживання в Україні, видану 07.09.2018 року органом 2601 (а.с.13), копію паспорта громадянина федеральної республіки Німеччина (а.с.14), якими підтверджується громадянство позивача; копію картки фізичної особи платника податків ДПА в Івано-Франківській області (а.с.15), яка підтверджує, що позивач з 17.10.2008 року занесений до Державного реєстру фізичних осіб і є платником податків в Україні; рахунком-фактурою № КР-0000007 від 04.10.2019 року на суму 6000 грн. та довідкою до рахунку фактури (а.с.16, 17), якими підтверджується факт поломки автомобіля, в зв?язку із якою ним не було вивезено вказаний транспортний засіб за межі митної території України, і строк, до якого слід було вивезти вказаний автомобіль, не підтверджено жодним доказом.

По-третє, із оскаржуваної постанови не видно, що позивачу було роз?яснено право на укладення мирової угоди (компромісу) у відповідності до ст. 521 МК України, якою передбачено, що за відсутності в діях особи, яка вчинила порушення митних правил, ознак кримінального правопорушення провадження у справі про це правопорушення може бути припинено шляхом компромісу. Компроміс полягає в укладенні мирової угоди між зазначеною особою та митним органом, посадова особа якого здійснює провадження у справі.

Тобто, суд приходить до переконання, що посадовою особою не доведено факту порушення позивачем вимог митного закону, який на законних підставах тимчасово проживає в Україні і сплачує тут податки з 2008 року.

Згідно положень ст.531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, зважаючи на вищенаведені мотиви, суд вважає, що відповідачем не було доведено наявності всіх законних підстав для винесення ним оскаржуваної постанови, що дає суду підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, ст.ст. 458-459, 486-489, 520, 531 Митного кодексу України, такеруючись ст.ст. 5, 77, 244-246, 250, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову №3454/20900/19 від 01.10.2019 року, винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником УПМП та МВ Скоромним Ярославом Ігоровичемпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил передбачених ч.3 ст.481 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Гордій