Справа № 219/2766/20
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/2766/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Шевченко Л.В., за участю секретаря Брагіної М.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Донецької області Єрмолаєва Євгена Юрійовича про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

24.03.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Донецької області Єрмолаєва Євгена Юрійовича, у якій просить скасувати постанову серії ЕАК № 2237669 від 13.03.2020 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в сумі 255,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.03.2020 року поліцейським роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Донецької області Єрмолаєвим Євгеном Юрійовичем його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. ніби то за те, що він 13.03.2020 року о 09.57 год. прямував по трасі Н-20 на 10 км. з м.Слов`янська до м.Краматорська Донецької області, керуючи автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 73 км/г, чим перевищив більше ніж на 20 км. швидкість руху в населеному пункті, чим порушив п.12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год). Вказує, що дану постанову вважає необгрунтованою, такою, що підлягає скасуванню, оскільки вимірювання швидкості руху відповідачем було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації, але не у автоматичному, а у ручному режимі. Зазначає, що він рухався по трасі у лівій смузі з одностороннім рухом (дві смуги в одному напрямку та дві смуги в протилежному) в насиченому потоці транспортних засобів, заїхавши на територію населеного пункту він перелаштувався у праву смугу та продовжив рух з допустимою швидкістю. При зупинці транспортного засобу, працівником поліції жодного доказу вчинення ним порушення надано не було, окрім як посилання працівника поліції в усній формі на те, що швидкість було зафіксовано не в автоматичному режимі радаром «TRU САМ LTI 20/20 ТС001007». Покази вимірюючого приладу не є належним доказом, оскільки даний доказ не підтверджує те, що саме його автомобіль рухався із швидкістю що перевищує допустиму в населеному пункті. Також, даний пристрій не мав можливості чітко встановити перевищення швидкості саме належним йому транспортним засобом, оскільки його характеристики не дають змоги ідентифікувати транспортний засіб, яким здійснено перевищення швидкості у випадку, коли такий транспортний засіб рухається поряд з іншими автомобілями. Отже, факт скоєння правопорушення саме водієм, притягненим до адміністративної відповідальності, неможливо чітко ідентифікувати, що суперечить принципу індивідуальної юридичної відповідальності особи. Також зазначає, що використання лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LТІ 20/20 ТruСАМ, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за №У3197-12, є неправомірним, у зв`язку із виключенням даного типу засобу вимірювальної техніки із Державного реєстру наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1362 від 02.11.2015 року. Крім того, відповідно до Порядку проведення перевірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів, у разі якщо відбиток повірочного тавра або пломбу пошкоджено, чи свідоцтво про повірку втрачено, засіб вимірювальної техніки вважається не повіреним.

Показники швидкості, нібито його транспортного засобу, зафіксовані лазерним вимірювачем швидкості автотранспортних засобів LТІ 20/20 ТruСАМ, не є належним доказом, оскільки пристрій, який здійснював заміри був належним чином не повірений (відсутня пломба або повірочне тавро). Оскільки зафіксувати зазначений факт в нього не було змоги, просить витребувати лазерний вимірювач швидкості автотранспортних засобів «TRU САМ LTI 20/20 ТС001007 » для перевірки наявності пломби або повірочного тавра на зазначеному пристрої. Зазначає, що відповідачем також було грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови. Під час розгляду справи не роз`яснено йому права та обов`язки, що в свою чергу свідчить про порушення вимог ст. 268 КУпАП, а також відповідачем було порушено його право на захист, оскільки ним під час розгляду справи було заявлене усне клопотання із вимогою надати часу на укладення угоди з адвокатом з метою надання йому правової допомоги, однак відповідачем в задоволенні даної вимоги було відмовлено з посиланням на те, що справу вже розглянуто. Не було дотримано п. 9-10 розділу III Інструкції, а саме під час розглядає справи відповідач не оголошував, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснив йому права та обов`язки, не оголошував протокол про адміністративне правопорушення, не досліджував докази та не вирішував клопотання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. В позові зазначив, що просить суд розглянути справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Заявив клопотання про витребування у відповідача лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів «TRU САМ LTI 20/20 ТС001007 » для перевірки наявності пломби або повірочного тавра на зазначеному пристрої.

Відповідач - поліцейський роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Донецької області Єрмолаєв Є.Ю. в судове засідання не з`явився. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (вх. № 18759 від 03.06.2020), у якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог, та зазначив, що під час несення служби в м. Краматорськ на автодорозі АН-20 10 км, 13.03.2020 року екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI20/20 (серійний номер ТС001007 ) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу CHEVROLET LACETTI, номерний знак НОМЕР_1 перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту більш як на 20 км/год, а саме рухався зі швидкістю 73 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Після чого було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на під ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Він підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення. Після цього попросив пред`явити документи, зазначені в ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту ПДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

Водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП якою накладено стягнення на правопорушника в розмірі 255 грн., відповідно до санкції статті вимірювання швидкості руху здійснювалося за допомогою лазерного вимірювачe швидкості ТruСаm LТІ 20/20, серійний номер ТС001007, фото з даного приладу, на якому зафіксовано транспортний засіб, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту.

Вказує, що ним було враховано всі обставини, необхідні для розгляду справи, та абсолютно правомірно винесено постанову.

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності. Також відповідач до відзиву на позовну заяву долучив додатки на підтвердження ним викладеного у відзиві (а.с.44-55).

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 12.4. Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2237669 від 13.03.2020 на позивача накладено штраф у розмірі 255,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається зі змісту постанови, 13 березня 2020 року о 09.57 год. по трасі Н-20 на 10 км. з м.Слов`янська до м.Краматорська Донецької області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 73 км/год., перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості «TRU САМ LTI 20/ 20 ТС001007 », чим порушив п.12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі Серія ЕАК № 2237669 від 13.03.2020 року вказується, зокрема, що швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем TruCam LTІ 20/20 № ТС001007, видано квитанцію про сплату штрафу відповідно до постанови із призначенням платежу та іншими необхідними реквізитами.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою (на час вчинення правопорушення) накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 5 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція), поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи адміністративне правопорушення. Згідно з ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 КУпАП, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників адвоката.

Доводи позивача про недотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання йому можливості захистити своє право, які він розцінює як порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення його до відповідальності, спростовуються приписами чинного законодавства та наступним.

Суд зазначає, що адміністративно-територіальна одиниця це область, район, місто, район у місті, селище, село (Закон України «Про місцеве самоврядування).

Адміністративно-територіальна одиниця - це компактна частина єдиної території України, що є просторовою основою для організації і діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування (Рішенні Конституційного Суду № 11-рп/2001 від 13.07.2001 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 (Рішення) визначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Також, Конституційний Суд у вказаному рішенні звернув увагу на те, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даною статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

При цьому, положення ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (стаття 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Поліцейський Єрмолаєв Є.Ю. є уповноваженою особою на складання спірної постанови.

Таким чином, доводи позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, внаслідок чого суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами КУпАП.

Дії інспектора патрульної поліції щодо виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі такого виявлення передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією № 1395, що має наслідок прийняття відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому самі по собі дії щодо складення постанови у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані неправомірними, протиправними.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщені кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20 № ТС001007.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху, прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі Tru Cam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме структурними підрозділами Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О .Г . від 04.10.2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень правил дорожнього руху який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробні Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТruСАМ», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Міжповірочний інтервал для ТruСАМ визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 N437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 р. № 193.

Для спростування твердження, щодо неправомірності використання такого типу засобу вимірювання внаслідок виключення такого із Державного реєстру наказом Міністерства економічного розвитку торгівлі України № 1362 від 02.11.2015 відповідач у відзиві зазначає про те, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 р. № 437 затверджено перелік засобів вимірювальної техніки. До вказаного переліку було включено засіб вимірювальної техніки - «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТruСАМ», який на підставі вказаного наказу було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 та надає цьому підтвердження (арк.с.55).

Так, відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 p. № 113/98-ВР, (втратив чинність 01.01.2016 р.) засоби вимірювальної техніки, призначені для серійного виробництва в Україні або для ввезення на територію України партіями, підлягають державним приймальним та контрольним випробуванням з метою затвердження типів цих засобів або контролю їх відповідності затвердженим типам і обов`язковим вимогам нормативних документів з метрології.

Також відповідно до п. 1.3. «Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки», затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 19.02.2002 № 100 (втратив чинність 14.06.2016 р.) сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки видаються на підставі позитивних результатів державних приймальних або державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки іноземним виробникам засобів вимірювальної техніки або їхнім офіційним представникам в Україні (далі - іноземні виробники) - для офіційного підтвердження затвердження типу засобів вимірювальної техніки і можливості їх ввезення на територію України партіями. Тобто вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно вироблялися в Україні або ввозити на територію України партіями.

Саме на виконання вимог вищевказаних нормативно-правових актів і здійснювалися державні приймальні випробування приладу ТruСАМ з подальшою реєстрацією останнього в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею Сертифікату затвердження типу з вимірювальної техніки. Дійсно, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 ТruСАМ був виключений з Державного реєстру з вимірювальної техніки. У разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки Державного реєстру заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України. Однак, засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із вказаного Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки закони та нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Прилад ТruСАМ було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно, його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства. Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки вже введено в експлуатацію є необхідність здійснення їх повірки.

Відповідач зазначає, що позиція щодо правомірності використання поліцією лазерних вимірювачів швидкості ТruСАМ та належності доказів, отриманих з цих пристроїв, була застосована у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019 у справі № 359/9278/18, посилання постанову в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/Review/79230707, у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 справі № 857/874/19, посилання на постанову в мережі Інтернет http://www.revestr.court.gov.ua/Review/79527272, Першого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі № 243/1340/19, посилання на постанову в мережі Інтернет: http://revestr.court.gov.Ua/Review/81213376, Першого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019 у справі № 243/323/19, посилання на постанову в мережі Інтернет: http://revestr.court.gov.ua/Review/85409804.

Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17047 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості ТrиСАМ до застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім виш встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-які належні і допустимі докази, які б спростовували правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості, скаржником надано не було. Тоді як відповідач надав усі необхідні докази на підтвердження правомірності своїх дій.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 статті 122 КпАП України, під час встановлення адміністративного правопорушення, а також накладення адміністративного стягнення на позивача, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, постанова серії ЕАК № 2237669 від 13.03.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 255,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є законною і не підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У справах про оскарження постанов у справах про адмінправопорушення (в розумінні положень ст.ст.287, 288 КпАП, ст.ст.2, 3, 4 Закону «Про судовий збір») позивач звільняється від сплати збору. КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адмінстягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про національну поліцію», Правилами дорожнього руху України, ст.ст.7, ч. 1 ст.122, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Донецької області Єрмолаєва Євгена Юрійовича про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: поліцейський роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Донецької області Єрмолаєв Євген Юрійович, адреса: Донецька область, м.Краматорськ, вул.Магістральна, 20.

Суддя Л.В. Шевченко