Справа № 826/16889/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року м. Київ № 826/16889/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомДержавної архітектурно-будівельної інспекції України
до ОСОБА_1
прозобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Державна архітектурно-будівельна інспекція України з адміністративним позовом ОСОБА_1 , в якому просить суд: зобов`язати ОСОБА_1 знести об`єкт самочинного будівництва - двоповерховий індивідуальний житловий будинок з площадкою для барбекю за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:312:0012) за власний рахунок.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2020 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що будівельні роботи з будівництва двоповерхового індивідуального житлового будинку виконано відповідачем з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. У зв`язку з виявленим порушенням стосовно відповідача органами архітектурно-будівельного контролю неодноразово складались протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, виносились постанови про накладення штрафу, складались приписи про усунення порушення. Штрафи відповідач сплатив, однак, порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності не усунув, що стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про знесення самочинного будівництва.

Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався, тому розгляд справи здійснюється на підставі наявних у ній матеріалів.

Як вбачається з матеріалів справи, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, керуючись статтею 41 Закону України «Прo регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон) та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок №553), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, на підставі звернення гр. ОСОБА_2 від 23.06.2016 №10/10-Л-2306/27, направлення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 26.07.2016 №590.16.01, у період з 18.08.2016 по 25.08.2016 провів позапланову перевірку об`єкту містобудування за адресою: АДРЕСА_1 район, Київська область.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.07.2017 №91907770 земельна ділянка по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :03:312:0012) за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належить ОСОБА_1 .

За результатами вищевказаної перевірки, проведеної в присутності ОСОБА_1 , складено акт від 25.08.2016, в якому зафіксовано виявлені перевіркою порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил., які полягають, зокрема, в такому.

По АДРЕСА_1 розташовано одноповерховий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та двоповерховий індивідуальний житловий будинок з площадкою для барбекю.

Дві третіх частки земельної ділянки по АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:312:0013) з цільовим призначенням земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування частки у праві на земельну ділянку від 23.12.2014 №1-3882 (серія НАК 539370), витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.12.2014 №31485428 (серія ЕЕО №248372).

Земельна ділянка по АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:312:0012) з цільовим призначенням земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування земельної ділянки від 23.12.2014 №1-3885 (серія НАК №539368), витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.12.2014 №31488149 (серія ЕЕО №248374).

Частина житлового будинку 2/3 загальною площею 75,0 кв.м, житловою площею 54,6 кв.м з відповідними будівлями та спорудами (прибудова - а, навіс - а2, погріб з шийкою - Б, сарай - В, літній душ - в1, сарай - Г, гараж - Ж, убиральня - З, убиральня - К, літній душ - к1, ворота - h1, огорожа - h2, колодязь питний - L, ганок - N), що находяться по АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:312:0013), належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 23.12.2014 №1-3879 (серія НАК №539369), витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.12.2014 №31490844 (серія ЕЕО №248376).

ФОП ОСОБА_3 видано технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 від 29.10.2014 №316 (далі - технічний паспорт).

Відповідно до даних технічного паспорту: житловий будинок - А, погріб з шийкою - Б, прибудова - а1, навіс - а2, сарай - В, літній душ - в1, сарай - Г, гараж - Ж, убиральня - З, убиральня - К, літній душ - к1, ворота - h1, огорожа - h2, колодязь питний - L, ганок - N, побудовані в період з 1949-2014 рр.

Під час проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_1 на земельній ділянці по АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:312:0012) з цільовим призначенням земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства у 2009 році (відповідно до письмового пояснення від 18.08.2016) виконано будівельні роботи з будівництва двоповерхового індивідуального житлового будинку розмірами в плані 8,0 м х 6,55 м та площадкою для барбекю без документів, що надають право на виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Будівельні роботи з будівництва двоповерхового індивідуального житлового будинку розмірами 8,0 м х 6,55 м виконано з порушенням вимог п.3.25 * ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», а саме: протипожежний розрив між зазначеним двоповерховим індивідуальним житловим будинком та одноповерховим житловим будинком, що розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:312:0013) з цільовим призначенням земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, становить менше 8м (по факту відстань становить 4,25 м).

У зв`язку з вказаним порушенням стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 25.08.2016 №1-Л-А-2508/1. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення постановою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 02.09.2016 у справі №А-0209/1 на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 850,00 грн., який ним сплачено 07.09.2016.

Також Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області складено припис від 25.08.2016 №С-2508/1 про усунення ОСОБА_1 порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов`язано до 28.04.2017 усунути вищевказане порушення.

Примірники згаданих вище акту, протоколу про адміністративне правопорушення та припису про усунення порушень вручені ОСОБА_1 , що підтверджується його підписами в цих документах.

З метою перевірки виконання вимог вказаного припису Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області відповідно до законодавства та згідно з направленням на проведення позапланової перевірки від 31.05.2017 №431.17/02 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області проведено позапланову перевірку дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил по об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 .

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 :

- не усунуто порушення вимог п.п.3.25 * ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (протипожежний розрив між двоповерховим індивідуальним житловим будинком по АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:312:0012) та одноповерховим житловим будинком, що розташований на суміжній земельній ділянці, становить 4,25 м);

- не усунуто порушення вимог статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (не отримано документ, що надає право на виконання будівельних робіт).

Вказана перевірка проводилася в присутності ОСОБА_1 , який пояснив, що наданого часу було недостатньо для усунення виявлених порушень.

Згадані порушення зафіксовано в акті перевірки від 28.07.2017 №Т-2807/1, а також в протоколі про адміністративне правопорушення від 28.07.2017 №1-Л-А-2807/1.

З метою усунення виявлених порушень відповіачу знову складено припис від 28.07.2017 №С-2807/1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Примірники вищевказаних акту перевірки, протоколу про адміністративне правопорушення та припису вручено відповідачу, що підтверджується його підписами.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції винесено постанову від 02.08.2017 №А0-0208/1 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Штрафні санкції відповідачем сплачено 22.08.2017.

В установленому порядку на підставі направлення на проведення позапланової перевірки Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 27.09.2017 №777.17/03 проведено позапланову перевірку дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил по об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 .

Результати перевірки зафіксовані в акті перевірки від 06.11.2017 №Т-0611/1, відповідно до якого ОСОБА_1 вимоги припису від 28.07.2017 №С-2807/1 не виконав, а саме:

- не усунуто порушення вимог п. п.3.25 * ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (протипожежний розрив між двоповерховим індивідуальним житловим будинком по АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:312:0012) та одноповерховим житловим будинком, що розташований на суміжній земельній ділянці, становить 4,25 м);

- не усунуто порушення вимог статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (не отримано документ, що надає право на виконання будівельних робіт).

Примірник вказаного акту отриманий ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом.

З огляду на невиконання ОСОБА_1 вимог приписів:

- від 25.08.2016 №С-2508/1 про усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (з вимогою усунення виявлених порушень в термін до 28.04.2017);

- від 28.07.2017 №С-2807/1 про усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм , державних стандартів і правил (з вимогою усунення виявлених порушень в термін до 28.09.2017).

позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із такого.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 №2780-ХІІ (далі - Закон №2780-XII), містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Частинами першою та другою статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 №687-XIV (далі - Закон №№687-XIV) визначено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон №3038-VI).

За змістом статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, поміж іншого: безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Згідно з частиною першою статті 38 Закону №3038-VI, у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Аналіз наведених вище положень частини першої статті 38 Закону №3038-VI у взаємозв`язку з нормами частини першої статті 41 цього ж Закону дає підстави для висновку про те, що в разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, орган державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений видати припис про усунення порушень.

Цей припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органу звернутися до суду на підставі частини першої статті 38 цього Закону у зв`язку з його невиконанням. І тільки в разі невиконання такого припису орган державного архітектурно-будівельного контролю звертається до суду з позовом про знесення об`єкту самочинного будівництва.

Відповідно до положень частини першої статті 376 Цивільного кодексу України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

В постанові від 19.11.2014 у справі №6-180цс14 Верховний Суд України зазначив, відповідно до частини першої статті 376 Цивільного кодексу України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, що міститься в постанові від

від 04.12.2013 у справі № 6-130, у розумінні частини першої статті 376 Цивільного кодексу України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником отримано право власності.

За приписами частин четвертої та сьомої статті 376 Цивільного кодексу України, залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Пункт 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначає, що відповідно до вимог статті 376 Цивільного кодексу України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

Відповідно до положень статті 38 Закону №3038-VI право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування належить відповідним органам державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред`явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об`єкта є неможливою.

Таким чином, позивач в межах повноважень та обґрунтовано звернувся до суду з даним адміністративним позовом, який підлягає задоволенню судом.

При цьому суд погоджується з доводами позивача щодо поважності причин несвоєчасного звернення з цим адміністративним позовом до суду, що пояснюється наступним.

Згідно з частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина четверта статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

До суду з даним адміністративним позовом Державна архітектурно-будівельна інспекція звернулася 14.10.2018, що підтверджується відтиском поштового штемпеля на конверті, в якому містилася позовна заява, тоді як про наявність підстав для звернення до суду з цим позовом позивач дізнався (повинен був дізнатися) 06.11.2017 з акта перевірки від 06.11.2017 №Т-0611/1, складеного Департаментом Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області.

Отже, звернення до суду відбулося поза межами установленого законодавством тримісячного строку.

З ухвали Кагарлицького міськрайонного суду Київської області від 07.09.2018 у справі №368/442/18 вбачається, що в березні 2018 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася з аналогічним позовом до Кагарлицького міськрайонного суду Київської області в порядку цивільного судочинства, який ухвалою від 11.07.2018 відкрив провадження в цивільній справі №368/442/18 (в ЄДРСР №75266607).

Подання вищевказаного позову до суду в порядку цивільного судочинства позивач пояснив існуючою на той час правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 15.11.2016 у справі №21-1959а16 (802/1318/15-а), відповідно до якої вирішення спору за позовом Держархбудінспекції про зобов`язання знесення самочинного будівництва не належить до юрисдикції адміністративного суду та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язаний з вирішенням питання щодо речового права.

Звернення Державної архітектурно-будівельної інспекції України до суду з цивільним позовом відбулося в межах установленого статтею 257 Цивільного кодексу України трирічного строку.

У подальшому Велика Палата Верховного Суду сформувала правову позицію, викладену в постанові від 11.04.2018 у справі №161/14920/16-а, відповідно до якої спір за позовом органів державного архітектурно-будівельного контролю щодо знесення об`єктів самочинного будівництва належить до компетенції адміністративних судів.

Ухвалою Кагарлицького міськрайонного суду Київської області від 07.09.2018 у справі №368/442/18 (в ЄДРСР №76295860) позовну заяву Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишено без розгляду. Після чого названий суб`єкт владних повноважень у жовтня 2018 року звернувся з адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Згідно з ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підстави для вирішення судом питання про розподіл судових втрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,Окружний адміністративний суд міста Кива, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Харківським МВ ГУ МВС України в м.Києві 19.12.1996) знести об`єкт самочинного будівництва - двоповерховий індивідуальний житловий будинок з площадкою для барбекю за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:312:0012) за власний рахунок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур