Справа № 260/739/20
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2020 рокум. Ужгород№ 260/739/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань - Полянич В.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

сторони в судове засідання - не з`явилися;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу від 13.02.2020 року №469 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області", в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 13 Закону України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України" у вигляді оголошення суворої догани.

Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом відповідача від 13 лютого 2020 року за №469 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області» позивача, начальника Мукачівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Закарпатській області полковника поліції, відповідно до п. З ч. З ст. 13 ЗУ «Про дисциплінарний статут Національної поліції України», було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено сувору догану. Так, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало твердження відповідача про те, що позивачем неналежно здійснювався контроль за несенням служби окремими працівниками Мукачівського ВП ГУНП. Однак, позивач наголошує, що притягнення його до відповідальності відбулось з порушенням порядку притягнення працівників поліції до дисциплінарної відповідальності, зокрема його не було ознайомлено під підпис з наказом "Про призначення службового розслідування", письмові пояснення у нього не відбиралися, а також позивач стверджує, що йому взагалі не було відомо про проведення будь-якого службового розслідування. Окрім того, позивач зазначає, що у висновку службового розслідування відсутні відомості, підтверджені документально щодо факту неналежного контролю з його боку за підлеглими в ході ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, висновки відповідача ґрунтуються на припущеннях та обставинах, які не доведені належними та допустимими доказами, що виключає можливість притягнення позивача до відповідальності. Також, на момент проведення службового розслідування та винесення оскаржуваного наказу позивач перебував на лікарняному. Таким чином, позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, однак 11.06.2020 року до суду надійшла заява про розгляд даної справи за відсутності позивача та представника позивача.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов, згідно якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що на підставі наказу ГУНП № 2553 від 21.12.2019 року було призначено службове розслідування за фактом бездіяльності окремих працівників Мукачівського ВП ГУНП, які виявилися в неналежному виконанні службових обов`язків та не реагуванні слідчо-оперативної групи на повідомлення про незаконну діяльність ігрового закладу, розташованого по вул. І. Зріні в м. Мукачево. Згідно п. 2 розділу VI Порядку, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за № 223/33194, «контроль за своєчасною реєстрацією уповноваженою службовою особою в ІТС ІПНП (журналі ЄО) заяв (повідомлень) покладається на безпосереднього керівника органу (підрозділу) поліції, де працює уповноважена службова особа». Відповідач зазначає, що опитати позивача з приводу проведеного службового розслідування не видалось можливим, оскільки позивач з 04.01.2020 р. перебував на лікуванні, був відсутній за місцем фактичного проживання, за номером мобільного телефону слухавку не піднімав та на засідання дисциплінарної комісії з метою уникнення дисциплінарної відповідальності не прибув. Відповідач наголошував, що допущені порушення Р. Маді та І. Миговичем стали можливими внаслідок нездійснення контролю за несенням ними служби та неналежного ставлення до виконання своїх службових обов`язків з боку начальника Мукачівського ВП ГУНП полковника поліції ОСОБА_1. Матеріалами службового розслідування обставин, що пом`якшують відповідальність позивача не встановлено, при цьому обставиною, що обтяжує ступінь і характер відповідальності ОСОБА_1 є діюче дисциплінарне стягнення у вигляді догани, оголошене наказом ГУНП в Закарпатській області від 17.01.2020 № 159. Таким чином, згідно наказу ГУНП в Закарпатській області № 469 від 13.02.2020 року за неналежний контроль за несенням служби окремими працівниками Мукачівського ВП ГУНП, начальнику Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області полковнику поліції ОСОБА_1, відповідно до п.п. 3 п. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України було оголошено сувору догану.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак, 11.06.2020 року до суду надійшла заява відповідача про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Також, згідно вказаної заяви відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що полковник поліції ОСОБА_1 перебуває на посаді начальника Мукачівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Закарпатській області.

На підставі наказу ГУНП в Закарпатській області № 2553 від 21.12.2019 року відповідно до статей 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України було призначено комісійне службове розслідування (а.с. 52-53).

Як зазначено в наказі від 21.12.2019 року №2553, на адресу керівництва надійшов рапорт т.в.о. заступника начальника ГУНП в Закарпатській області - начальника кримінальної поліції Д. Гринчишина за фактом бездіяльності окремих працівників Мукачівського ВП ГУНП, які виявилися в неналежному виконанні службових обов`язків та нереагуванні слідчо-оперативної групи на повідомлення про незаконну діяльність ігрового закладу, розташованого по вул. І. Зріні в м. Мукачево (а.с. 52).

Так, з метою встановлення всіх обставин події на надання оцінки діям поліцейських за даним фактом було призначено службове розслідування.

Результати службового розслідування викладені у Висновку від 10.02.2020 року (а.с. 100-110).

За висновком службового розслідування встановлено, що Допущені Р. Маді та І. Миговичем порушення стали можливими внаслідок неналежного ставлення їх до виконання своїх службових обов`язків, ігнорування вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ст. 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-УІІІ «Про Національну поліцію», Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 16.02.2018 № 111, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за № 371/31823 та Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за № 223/33194.

Як зазначено у висновку службового розслідування допущені порушення Р . Маді та І. Миговичем стали можливими внаслідок нездійснення контролю за несенням ними служби та неналежного ставлення до виконання своїх службових обов`язків з боку начальника Мукачівського ВП ГУНП полковника поліції ОСОБА_1 (а.с.108).

Таким чином, за висновком службового розслідування, за неналежний контроль за несенням служби окремими працівниками Мукачівського ВП ГУНП, порушення вимог п.п. 2 п. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІ. п.п. 1, 2 п. 1 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-УІІІ «Про Національну поліцію», неналежному виконанні вимог п. 1 розділу VII Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 16.02.2018 № 111, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за №371/31823 та п. 2 розділу VI Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за № 223/33194, начальнику Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області полковнику поліції ОСОБА_1, відповідно до п.п. 3 п. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, оголосити сувору догану (а.с. 109-110).

Наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 13 лютого 2020 року за №469 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Мукачівського ВП ГУНП» за неналежний контроль за несенням служби окремими працівниками Мукачівського ВП ГУНП, порушення вимог п.п. 2 п. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІ, п.п. 1, 2 п. 1 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VІІІ «Про Національну поліцію», неналежне виконання вимог п. 1 розділу VII Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 16.02.2018 № 111, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за №371/31823 та п. 2 розділу VI Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за № 223/33194, начальнику Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області полковнику поліції ОСОБА_1, відповідно до п.п. 3 п. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, оголосити сувору догану. (а.с.20).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено у Законі України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частин 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно із частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Як зазначено в наказі від 13.02.2020 №469 дисциплінарною комісією встановлено, що відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.12.2012 № 1325-р «Про протидію гральному бізнесу», гральні заклади на території всієї України припинили свою роботу з 20.12.2019.

Цього ж дня о 20.15 начальник Мукачівського ВП ГУНП полковник поліції ОСОБА_1 надав вказівку старшому інспектору-черговому чергової частини сектору моніторингу відділу поліції Р. Маді направити працівників слідчо-оперативної групи для перевірки відомостей щодо незаконної діяльності грального закладу, розташованого на вул. І. Зріні в місті Мукачево, у зв`язку з публікацією на сайті «Перший.сот.иа» статті під назвою: «У Мукачеві гральні заклади закриті плівкою й грають далі?».

На виконання вказівки керівника, Р. Маді направив на місце події додаткову слідчо-оперативну групу у складі: слідчого В. Мішкулинця, оперуповноваженого СКП відділу поліції Ю. Добоні та дільничного офіцера поліції СП відділу поліції М. Ланя, які на момент отримання повідомлення знаходилися на виїзді за фактом повідомлення про виявлення грального закладу за вулиці Духновича в м. Мукачево, а тому прибули на зазначений виклик тільки о 22.05. Одночасно Р. Маді направив на місце події спільний наряд у складі: старшого оперуповноваженого СКП відділу поліції І. Кохана та поліцейського Мукачівського МВ УПО М. Кохана, які прибули за місце події та, у зв`язку із зачиненням закладу здійснювали його охорону до прибуття СОГ.

Як зазначено у наказі від 13.02.2020 року №469 Р. Маді грубо порушуючи вимоги п. 9 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 р. №100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за № 223/33194 (далі - Порядок №100), не здійснив негайну та своєчасну реєстрацію в ІТС ІПНП (журналі ЄО) повідомлення начальника відділу поліції ОСОБА_1 та в подальшому Є. Красилинець про функціонування грального закладу по вул. І. Зріні в м. Мукачево. Продовжуючи порушувати Порядок № 100, Р. Маді та відповідальний по підрозділу І. Мигович, знаючи, що слідчо-оперативна група перебуває на іншому виклику не залучили для документування грального закладу додаткову слідчо-оперативну групу.

Таким чином, згідно висновку викладеному в наказі від 13.02.2020 року №469, позивачеві було оголошено сувору догану за неналежний контроль за несенням служби з боку Р. Маді та І. Миговича в частині порушення вказаними працівниками Порядку № 100, а саме: не здійснення негайної та своєчасної реєстрації в ІТС ІПНП (журналі ЄО) повідомлення начальника відділу поліції ОСОБА_1 та в подальшому Є. Красилинця про функціонування грального бізнесу та не залучення для документування грального бізнесу додаткової слідчо-оперативної групи.

Відповідно до п. 2 Розділу VІ Порядку №100 контроль за своєчасною реєстрацією уповноваженою службовою особою в ІТС ІПНП (журналі ЄО) заяв (повідомлень) покладається на безпосереднього керівника органу (підрозділу) поліції, де працює уповноважена службова особа.

Згідно вимог п. 9 розділу ІІ Порядку №100 інформацію, яка надійшла до органу (підрозділу) поліції, про кримінальне правопорушення та іншу подію, вчинені на території обслуговування іншого органу (підрозділу) поліції, уповноважена службова особа невідкладно реєструє в ІТС ІПНП (журналі ЄО) та невідкладно інформує про це той орган (підрозділ) поліції, на території обслуговування якого сталася така подія.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Порядку №100 заяви (повідомлення), що надійшли до органу (підрозділу) поліції з використанням засобів поштового зв`язку, мережі Інтернет, електронного зв`язку (електронні звернення), через контактні центри державної установи «Урядовий контактний центр» та телефонну «гарячу лінію» Національної поліції України, служби діловодства реєструють та невідкладно передають керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Згідно абз. 2 п. 12 розділу ІІ Порядку №100 керівник органу (підрозділу) поліції або особа, яка виконує його обов`язки, невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту реєстрації в службах діловодства заяв (повідомлень) приймає рішення щодо їх реєстрації в ІТС ІПНП (журналі ЄО) для подальшого розгляду відповідно до законодавства України.

Як встановлено відповідачем в ході службового розслідування 20.12.2019 року о 20:15 год. позивач, як начальник Мукачівського ВП ГУНП повідомив Р. Маді про публікацію на сайті "Перший.com.ua" та надав вказівку направити працівників для перевірки відомостей щодо незаконної діяльності грального закладу. Відповідачем в ході проведеного службового розслідування встановлено, що 20.12.2019 року о 20:45 год. з цього приводу Є . Красилинець подала письмовий рапорт, який Р. Маді зареєстрував в ІТС ІПНП (журналі ЄО) о 21:53 год.

Згідно ч. 1 п. 8 ст. 3 Закону України "Про національну поліцію" з метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

З системного аналізу вище вказаних правових норм вбачається, що граничним терміном для керівника органу (підрозділу) поліції або особи, яка виконує його обов`язки для прийняття рішення про реєстрацію в ІТС ІПНП (журналі ЄО) заяви (повідомлення), що надійшли до органу (підрозділу) поліції є саме 24 години.

Таким чином, саме протягом вказаного граничного терміну - 24 години, позивач, як начальник Мукачівського ВП ГУНП мав можливість здійснювати контроль та встановити своєчасність реєстрації в ІТС ІПНП (журналі ЄО) заяв (повідомлень), що надійшли до органу (підрозділу) поліції.

Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно ч. 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Відповідно до частин 1-2 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

З огляду на вище викладені правові норми, можна дійти висновку, що перелічені у статті 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Однак, всупереч вимогам ч. 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту у Висновку за результатами службового розслідування від 10.02.2020 року відповідачем не зазначено жодних відомостей, що характеризують позивача, причини та умови, що призвели до вчинення проступку, в чому саме полягало нездійснення ним контролю за несенням служби працівниками та жодним чином не досліджено наявність/відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Окрім того, частиною 3 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно вимог частини 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Таким чином, суд зауважує, що даючи визначення дисциплінарному проступку законодавець вказав й на суб`єктивну складову такого проступку, а саме: на суб`єктивне ставлення поліцейського до вчинюваного ним проступку (винність).

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер.

В контексті спірних правовідносин, це, зокрема, означає, що позивач повинен відповідати за порушення, які вчинені ним особисто.

Натомість, притягаючи позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідачем у Висновку про результати службового розслідування жодним чином не зазначено в яких конкретних діях/бездіяльності проявилося не здійснення позивачем контролю за несенням служби Р. Маді та І Миговичем, що призвело до вчинення вказаними особами порушень законодавства.

Окрім того, у Висновку про результати службового розслідування відповідачем не зазначено ступінь вини позивача, не надано оцінки попередній поведінці позивача, його ставленню до служби.

Таким чином, в ході проведення службового розслідування, результати якого відображені у Висновку від 10.02.2020 року відповідачем не були враховані усі обставини, що мають значення для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Відповідач у Висновку від 10.02.2020 року посилається на те, що позивач має діюче дисциплінарне стягнення "догана", оголошене наказом від 17.01.2020 року №159, однак суд звертає увагу, що зазначений наказ був оскаржений позивачем до Закарпатського окружного адміністративного суду та згідно рішення суду від 09.06.2020 року (справа №260/556/20) визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 17 січня 2020 року за №159, в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно ч. 1, ч. 15 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до частин 1-4 статті 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Частинами 1 та 2 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Згідно частиною 3 статті 18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Відповідно до частин 6-11 статті 18 Дисциплінарного статуту у разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень.

Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.

Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів.

Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування у ході службового розслідування було відібрано пояснення від декількох осіб.

Однак, у матеріалах службового розслідування відсутні пояснення позивача.

Як встановлено в ході розгляду справи по суті, позивач у період з 01.01.2020 року по 18.03.2020 року перебував на лікарняному, що підтверджується Довідками про тимчасову непрацездатність та листками непрацездатності (а.с. 22-25).

Відповідачем надсилався лист від 05.02.2020 року №237/106/2-2020, згідно якого позивач запрошувався на засідання дисциплінарної комісії о 11:00 год. 10.02.2020 року, як на адресу позивача: АДРЕСА_1 так і на адресу Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області: м. Мукачево, вул. Я. Мудрого, 8 (а.с. 97-98).

Згідно листа від 07.02.2020 року Мукачівське ВП ГУНП в Закарпатській області повідомило, що у зв`язку з тим, що за місцем роботи в Мукачівському ВП полковник поліції ОСОБА_1 відсутній, станом на 07.02.2020 року ознайомити його зі змістом листа не являється можливим (а.с. 99).

Лист від 05.02.2020 року №237/106/2-2020 надісланий на адресу позивача: АДРЕСА_1 - не був вручений адресату, що підтверджується конвертом поштового відправлення (а.с. 113).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807) (далі - Порядок №893). Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно з пунктами 2, 7, 8 розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Висновок службового розслідування підписують голова, заступник голови та члени дисциплінарної комісії. У разі якщо за результатами службового розслідування в діях поліцейського встановлено склад дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія разом з висновком службового розслідування подає уповноваженому керівнику проект наказу про накладення на цього поліцейського дисциплінарного стягнення.

У разі якщо член дисциплінарної комісії не погоджується з висновком службового розслідування, він підписує його і поряд зі своїм підписом зазначає: «Окрема думка». Окрема думка члена дисциплінарної комісії викладається на окремому аркуші, що додається до висновку службового розслідування.

Як встановлено судом, згідно наказу ГУНП в Закарпатській області від 21.12.2019 створено дисциплінарну комісію. Згідно вказаного наказу до складу дисциплінарної комісії входили: голова комісії - ОСОБА_5 та два члени комісії: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 52).

Проте, як вбачається зі змісту Висновку службового розслідування від 10.02.2020 року, затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Закарпатській області полковником поліції Олександром Канцідайло, такий підписаний головою дисциплінарної комісії ОСОБА_5 та двома членами комісії: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 100-110).

Таким чином, згідно наказу ГУНП в Закарпатській області від 21.12.2019 про створення дисциплінарної комісії - членом такої була ОСОБА_2 , натомість у Висновку службового розслідування від 10.02.2020 року зазначено членом комісії ОСОБА_4 та такий Висновок підписала саме ОСОБА_4 .

Отже, Висновок службового розслідування від 10.02.2020 року підписаний особою, яка не була в складі дисциплінарної комісії.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 КАСУ зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, а відтак не довів існування підстав для притягнення позивача до відповідальності у вигляді оголошення суворої догани. Окрім того, як було встановлено в ході розгляди справи по суті відповідачем було порушено процедуру проведення службового розслідування.

На підставі викладеного, суд приходить висновку, що оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 13.02.2020 року №469 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області", в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області полковника поліції ОСОБА_1, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 13 Закону України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України" у вигляді оголошення суворої догани - прийнятий не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та з порушенням процедуру проведення службового розслідування.

У зв`язку з чим оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 13.02.2020 року №469, в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді оголошення суворої догани підлягає скасуванню.

У відповідності до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, буд.13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправним на скасування наказу - задовольнити.

2. Визнати протиправним на скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області від 13.02.2020 року №469 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області", в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області полковника поліції ОСОБА_1, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 13 Закону України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України" у вигляді оголошення суворої догани.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 копійок) грн.

4. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено 30.06.2020 року, з огляду на перебування судді у відпустці.