Справа № 240/11132/19
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/11132/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Д.М.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

26 червня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці ДФС на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року (ухвалене 15 січня 2020 року, повний текст рішення складено 27 січня 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці ДФС про визнання незаконними та скасування рішення та картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Житомирської митниці ДФС про визнання незаконними та скасування рішення Житомирської митниці ДФС України №UА101000/2019/200378/2 від 03 вересня 2019 року про коригування митної вартості товарів; визнання протиправним та скасування рішення Житомирської митниці ДФС про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови №UA101070/2019/00746.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що подані позивачем документи не підтверджують числові значення складових митної вартості автомобіля, оскільки квитанція про оплату від 26 серпня 2019 року на суму 19500 EUR не містить інформацію про VIN-код (номер кузову) автомобіля за який здійснювалася оплата, тому квитанція не підтверджує оплату саме оцінюваного товару; копія митної декларації країни відправлення не містить цінової інформації.

Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 серпня 2019 року ОСОБА_1 придбав за 19500 євро у нерезидента "AS Internetional GmbH" транспортний засіб - легковий автомобіль, бувший у використанні, марки "BMW Х5", тип кузова - універсал, ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 2993 cм3, календарний рік виготовлення - 2016, дата першої реєстрації - 6 січня 2016 року, колісна формула 4x4, загальна кількість місць для сидіння - 5, кількість дверей - 5, призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, що підтверджується рахунком-фактурою №122/19 від 26 серпня 2019 року (а.с.17).

Для здійснення митного оформлення позивач подав митну декларацію №UA101070.2019.051917 від 5 вересня 2019 року на ввезений транспортний засіб, згідно з якою заявлено митну вартість автомобіля в розмірі 19500 євро, визначену за основним методом - за ціною договору (а.с.23).

Для підтвердження заявленої митної вартості товару вказаної митної декларації декларант долучив: рахунок-фактуру (інвойс) №122/19 від 26 серпня 2019 року (а.с.17), декларацію про проходження товару №122/19 від 26 серпня 2019 року (а.с.30); акт про проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UА209060/2019/48335 від 30 серпня 2019 року (а.с.18-19); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу FН565870 від 28 серпня 2019 року (а.с.20); документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 2 вересня 2019 року; договір про надання послуг митного брокера; паспорт громадянина України з відміткою про місце проживання в Україні; копія митної декларації країни відправлення 19DЕ54ЕО від 27 серпня 2019 року; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.008.96867-19 від 30 серпня 2019 року (а.с.32); паспортний документ, що дає право на перетин державного кордону України FG937244 від 12 липня 2017 року, митна декларація UA101070.2019.050906 від 2 вересня 2019 року (а.с.51-52).

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації та доданих до неї документів Житомирська митниця ДФС прийняла картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101070/2019/00746, згідно з якою митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом у графі 45 декларації невірно нараховано митну вартість товару №1, та вона не підтверджена документально, а вибраний метод її визначення не відповідає умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, чим порушено вимоги статей 52, 53 цього Кодексу. У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару №UA101000/2019/200378/2 від 3 вересня 2019 року дані графи 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного оформлення товару, крім того, це може призвести до несплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі, чим порушено вимоги статей 266, 289, 293 Митного кодексу України (а.с.22).

У зв`язку з наведеним, відповідач здійснив коригування митної вартості транспортного засобу та виніс рішення про коригування митної вартості товарів №UA101000/2019/200378/2 від 3 вересня 2019 року, яким визначив митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 27950 євро (а.с.21).

Не погодившись з рішенням відповідача та карткою відмови у прийнятті митної декларації, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, які необґрунтовано не були враховані відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Отже, чинне законодавство покладає обов`язок доведення заявленої митної вартості товару на декларанта. При цьому митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою або суперечливістю поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Згідно з ч.ч. 1-3 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З матеріалів справи встановлено, що позивач вказав митну вартість задекларованого товару за основним методом за ціною договору (контракту).

На підтвердження складових митної вартості митний орган прийняв від ОСОБА_1 наступні документи:

- рахунок-фактуру (інвойс) №122/19 від 26 серпня 2019 року (а.с.17),

- декларацію про проходження товару №122/19 від 26 серпня 2019 року (а.с.30);

- акт про проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UА209060/2019/48335 від 30 серпня 2019 року (а.с.18-19);

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 28 серпня 2019 року (а.с.20);

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 02 вересня 2019 року;

- договір про надання послуг митного брокера;

- паспорт громадянина України з відміткою про місце проживання в Україні;

- копію митної декларації країни відправлення 19DЕ54ЕО від 27 серпня 2019 року (а.с.29);

- сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.008.96867-19 від 30 серпня 2019 року (а.с.32);

- паспортний документ, що дає право на перетин державного кордону України FG937244від 12 липня 2017 року,

- митну декларацію UA101070.2019.050906 від 2 вересня 2019 року (а.с.51-52).

Згідно з рішенням про коригування митної вартості від 03.09.2019 №UA101000/2019/200378/2 (а.с.21) підставою для його прийняття зазначено наступне:

- квитанція про оплату не може бути підставою для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки її неможливо ідентифікувати із оплатою про оцінюваний автомобіль у зв`язку з відсутністю інформації про VIN-код автомобіля або реквізити рахунку-фактури;

- копія митної декларації країни відправлення не містить цінової інформації.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що квитанція на суму 19 500 євро не підтверджує оплату ОСОБА_1 задекларованого автомобіля, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) №122/19 від 26 серпня 2019 року, виданим ОСОБА_1 компанією "AS Internetional GmbH" (а.с.17), вартість автомобіля BMW Х5, ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , складає 19 500 євро.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.53 МК України рахунок-фактура (інвойс) є документом, що підтверджує митну вартість товарів.

При цьому ані в картці відмови, ані в рішенні про коригування митної вартості відповідач не зазначив про наявність розбіжностей або відсутність певних відомостей у вказаному вище інвойсі. Тобто, зміст рахунку-фактури №122/19 від 26 серпня 2019 року, в тому числі щодо вартості автомобіля BMW Х5, ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , не заперечується митним органом.

Відповідно до квитанції від 26.08.2019 (а.с.30), виписаної компанією "AS Internetional GmbH", ОСОБА_2 сплатив 19 500 євро за автомобіль BMW Х5 0H77237.

Отже, у вказаних вище документах повністю співпадають відомості щодо продавця - "AS Internetional GmbH", покупця - ОСОБА_1 , марки автомобіля - BMW Х5 та вартості автомобіля - 19 500 євро.

Водночас, відповідач не врахував квитанцію від 26.08.2019 для підтвердження митної вартості автомобіля, оскільки вказана квитанція не містить інформації про VIN-код автомобіля або реквізитів рахунку-фактури.

Відповідно до міжнародного стандарту ISO 3779:2009 "Дорожні транспортні засоби. Ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN). Зміст та структура" ідентифікаційний номер автомобіля (VIN) - комбінація символів, що має певну структуру і присвоєна транспортному засобу виробником для цілей ідентифікації.

VIN-код скрадається з 17 символів, які умовно поділені на три частини: перша частина складається з трьох символів, і є міжнародним кодом виробника (англ. World Manufacturer Identifier - WMI); друга частина складається з шести символів, і є описовою частиною ідентифікаційного номера транспортного засобу (англ. Vehicle Description Section - VDS); третя частина складається з восьми символів, і є розпізнавальною частиною ідентифікаційного номера транспортного засобу (англ. Vehicle Indicator Section - VIS).

В свою чергу розпізнавальна частина ідентифікаційного номера (VIS) містить наступну інформацію: 10-й символ: рік виробництва автомобіля; 11-й символ: код складального заводу; 12-17 символи: серійний заводський номер автомобіля.

Судом встановлено, що в квитанції від 26.08.2019 зазначено розпізнавальну частину (VIS) ідентифікаційного номера транспортного засобу 0Н77237 (а.с.30), що відповідає повному коду WBAKS410000H77237.

З урахуванням наведеного, оскільки дані квитанції від 26.08.2019 щодо марки, моделі, вартості та розпізнавальної частини VIN-коду повністю відповідають даним рахунку-фактури №122/19 від 26 серпня 2019 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що подані позивачем документи підтверджують факт придбання автомобіля BMW Х5, ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , за 19 500 євро.

В обґрунтування правомірності оскаржуваних рішень відповідач зазначає про те, що квитанція від 26.08.2019 не дозволяє митному органу зробити висновки про оплату саме оцінюваного товару. Водночас, відповідач не з`ясував обставин придбання іншого автомобіля, щодо якого могла бути видана така квитанція.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги скарги про те, що копія митної декларації країни відправлення не містить цінової інформації, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що серед іншого для митного оформлення автомобіля позивач подав копію митної декларації країни відправлення 19DЕ54ЕО від 27 серпня 2019 року (а.с.29).

Водночас, відповідно до ч.2 ст.53 МК України митна декларація іноземної країни не є документом, що підтверджує митну вартість товару.

Згідно з ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має прав звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

В матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до митних органів Німеччини із запитами щодо відомостей про митну вартість автомобіля BMW Х5, ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 .

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість рішення №UА101000/2019/200378/2 від 3 вересня 2019 року про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА101070/2019/00746 від 3 вересня 2019 року.

Оцінюючи поданий ОСОБА_1 комплект документів, колегія суддів зазначає, що у всіх документах щодо задекларованого автомобіля власником значиться позивач, продавцем за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та інвойсом є компанія "AS Internetional GmbH", місцем відправки товару згідно з поданими документами є м.Мюльгайм-ан-де-рур, Федеративна республіка Німеччина.

Отже, подані позивачем документи не містять розбіжностей та не викликають сумнівів у їх достовірності, тому підстави для коригування митної вартості відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 червня 2020 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Матохнюк Д.Б.