Справа № 620/719/20
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/719/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (надалі також - ГУ ПФУ в Чернігівській області, відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу здійснити його переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням стажу державної служби більше 30 років та визначити розмір пенсії 60%, виходячи з довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 08.10.2018 № 26-17-27/223 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, від 08.10.2018 № 26-17-27/224, які були видані Північним Офісом Держаудитслужби та зобов`язання відповідача здійснити переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням стажу державної служби більше 30 років та визначити розмір пенсії 60%, виходячи з довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 08.10.2018 № 26-17-27/223 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, від 08.10.2018 № 26-17-27/224, які були видані Північним Офісом Держаудитслужби.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 889-VII від 10.12.2015 з мотивів того, що позивачу вже призначалась пенсія відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993. Вказує, що для осіб, які станом на 01.05.2016 мають не менше як 20 років стажу на посадах державної служби збережено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993. Також зазначає, що ним до цього часу не було реалізовано право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993, а тому має право на переведення на пенсію за віком з урахуванням довідок від 08.10.2018 № 26-17-27/223 та № 26-17-27/224.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.05.2020 прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Заявами по суті є позов та відзив.

Представником відповідача подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки позивачу вже призначалась пенсія відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993, то в Управління відсутні підстави для переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 889-VII від 10.12.2015. Також зазначає, що державні органи можуть видавати довідку за останнім місцем роботи лише для призначення пенсії, але не для перерахунку чи переведення на інший вид пенсії. Розмір заробітної плати, який вказаний в довідках від 08.10.2018 № 26-17-27/223 та № 26-17-27/224 позивач ніколи не отримував, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування також не сплачувався, а підстав для видачі вказаних довідок з метою перерахунку законодавчо не існує.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 перебуває на обліку в Чернігівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України, з 04.12.2009 по 16.05.2010 та з 03.04.2013 по 20.06.2018 отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України № 3723-XII від 16.12.1993 "Про державну службу".

З 21.06.2018 позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

17.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію державного службовця, до якої було додано довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 08.10.2018 № 26-17-27/223 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, від 08.10.2018 № 26-17-27/224, видані Північним Офісом Держаудитслужби.

Листом від 08.11.2018 № 26433/06 ОСОБА_1 було відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України № 889-VII від 10.12.2015 "Про державну службу" з тієї підстави, що позивачу вже призначалась пенсія відповідно до Закону України "Про державну службу".

Вважаючи, що вказані вище дії пенсійного органу є неправомірними, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з позовом про визнання протиправними дій Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 889-VII від 10.12.2015; зобов`язання відповідача перевести позивача з 17.10.2018 на пенсію за віком відповідно Закону України "Про державну службу" № 889-VII від 10.12.2015 та статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 з урахуванням стажу державної служби 30 років 2 місяці 17 днів та визначити розмір пенсії 60%, виходячи з довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 08.10.2018 № 26-17-27/223 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, від 08.10.2018 № 26-17-27/224, виданих Північним Офісом Держаудитслужби.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 889-VII від 10.12.2015 та статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993. Зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України перевести ОСОБА_1 з 17.10.2018 на пенсію за віком відповідно Закону України "Про державну службу" № 889-VII від 10.12.2015 та статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993; в решті позову - відмовлено.

Тобто, судом у справі № 620/666/19 не було вирішено позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", виходячи з довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії від 08.10.2018 № 26-17-27/223 та від 08.10.2018 № 26-17-27/224, виданих Північним Офісом Держаудитслужби, оскільки такі вимоги суд визнав передчасними, так як відповідний перерахунок з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні, ще не проведено, та відповідно позивач не отримував відмову у здійсненні такого перерахунку пенсії, виходячи із даних, вказаних у довідках від 08.10.2018 № 26-17-27/223 та від 08.10.2018 № 26-17-27/224.

В зв`язку з зазначеним, 12 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області з заявою, в якій просив виконати вказане рішення суду та перевести його з 17.10.2018 на пенсію за віком, визначивши його пенсію у розмірі 60%, виходячи з довідок про складові заробітної плати від 08.10.2018 № 26-17-27/223 та від 08.10.2018 № 26-17-27/224, виданих Північним Офісом Держаудитслужби (а.с.39, 53 на звороті-54).

Листом ГУ ПФУ в Чернігівській області від 25.07.2019 №1181/03-21 вказало, що у разі виконання судового рішення у справі №620/666/19 розмір його пенсії з 7953,12 грн буде зменшено до 4771,87 грн, тому просило повідомити чи виконувати таке рішення суду (а.с.40).

Також, листом Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 05.09.2019 №3635/02-Н-18 повідомило позивача, що у разі виконання судового рішення у справі №620/666/19 розмір його пенсії з 7953,12 грн буде зменшено до 4771,87 грн з огляду на призначення пенсії за віком на підставі довідки від 03.12.2009 №150, виданої Контрольно-ревізійним управлінням в Чернігівській області Державної контрольно-ревізійної служби України (а.с.44).

У подальшому, листом від 09.12.2019 № 2004/04-02 пенсійний фонд повідомив ОСОБА_1 про те, що розмір його пенсії з 01 грудня 2019 року становить 4771,87 грн (а.с.45).

03 січня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив скасувати накази та інші документи на підставі яких здійснено перерахунок його пенсії у розмірі 4771 грн 87 коп. та надати копії довідок на підставі яких було проведено такий перерахунок (а.с.46-47).

23 січня 2020 року листом № 474/02/Н-02 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило позивача про те, що пенсія виплачується на виконання рішення суду та розмір його пенсії станом на 01.01.2020 становить 4771,87 грн (7953,12 грн*60%) (а.с.48).

Пенсійний фонд України листом від 12.02.2020 на скаргу позивача від 28.12.2018 проінформував, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 у справі №620/666/19 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області його переведено на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" з урахуванням заробітної плати, розрахованої на підставі довідок про заробітну плату від 31.12.2013 №136 та №137, виданих Державною фінансовою інспекцією в Чернігівській області. Зобов`язань щодо обчислення розміру пенсії з урахуванням довідок від 08.10.2018 № 26-17-27/223 та від 08.10.2018 № 26-17-27/224, виданих Північним Офісом Держаудитслужби, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 у справі №620/666/19 не містить (а.с.52).

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі також - Закон № 1058-IV) визначено, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 10, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до статті 37 Закону України від 19.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (надалі також - Закон № 3723-ХІІ) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З 01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (надалі також - Закон № 889-VIII), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців.

Згідно частини першої статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII втратив чинність Закон № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, відповідно до пункту 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно пункту 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону № 3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону № 3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.03.2019 у справі № 466/5138/17.

Суд вважає, що право на пенсію одержують зазначені в пунктах 10 та 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII особи, які мають необхідний стаж державної служби, страховий стаж та відповідний вік і в жодному із зазначених вище Законів не зазначається, що таке право особа одержує при умові, що їм раніше пенсія за Законом № 3723-ХІІ не призначалася.

При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на невідповідність форми довідок від 08.10.2018 № 26-17-27/223 та № 26-17-27/224 (а.с.53 на звороті-54), оскільки останні видані у повній відповідності до форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, що затверджені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення яким надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 та від 11 липня 2013 року №6-рп/2013.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина третя вказаної статті).

Таким чином, послуги зі складання позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг є різновидом правової допомоги, витрати на яку включаються до складу судових витрат.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин 7, 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Також, за змістом частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмету спору.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані суду: угода про надання правової допомоги адвоката від 10.02.2020; розрахунок суми судових витрат позивача на стадії підготовки та подання позову до Чернігівського окружного адміністративного суду про визнання неправомірними дій ГУ ПФУ в Чернігівській області та зобов`язання вчинити певні дії (надання послуг на підставі Угоди про надання правової допомоги адвоката від 10.02.2020): юридична консультація та правовий аналіз спору - 1000,00 грн; підготовка та подання позовної заяви - 2000,00 грн, загальна вартість послуг - 3000,00 грн; квитанція прибуткового касового ордеру № 10/02 від 24.02.2020 про сплату позивачем 3000,00 грн за вказаною вище угодою (а.с.55, 58-59).

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, суд уважає, що обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу є сума 3 000,00 грн.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачена сума судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити його переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням стажу державної служби більше 30 років та визначити розмір пенсії 60%, виходячи з довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 08.10.2018 № 26-17-27/223 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, від 08.10.2018 № 26-17-27/224, які були видані Північним Офісом Держаудитслужби.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити переведення ОСОБА_1 з 17.10.2018 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням стажу державної служби більше 30 років та визначити розмір пенсії 60%, виходячи з довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 08.10.2018 № 26-17-27/223 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, від 08.10.2018 № 26-17-27/224, які були видані Північним Офісом Держаудитслужби.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ).

Повний текст рішення суду складено 26.06.2020.

Суддя О.М. Тихоненко