Справа № 310/1124/20
Суддя: Дубровська Н. М.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/1124/20
РІШЕННЯ

Іменем України

24 червня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Дубровської Н.М..,

за участі: секретаря судового засідання Гоноболіної О.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Полянчук С.О.,

відповідача - Лукяненко М.М.

представника відповідача Меркулової Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бердянськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства, провідного державного інспектора ВРП № 1 Азовського рибоохоронного потруля Лукяненко Миколи Миколайовича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства до Азовського басейнового управління Державного агенства рибного господарства, провідного державного інспектора ВРП № 1 Азовського рибоохоронного патруля Лукяненко Миколи Миколайовича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення № 025007 від 29.01.2020 року у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову зазначив, що 16.01.2020 року головним державним інспектором ВРП № 1 Азовського рибоохоронного патруля Зеленським О.М. було складено протокол № 025007 про адміністративне правопорушення за ст. ст. 34, 63 ЗУ «Про тваринний світ», п. 45 Порядку спецвикористання, затвердженого Постановою КМУ № 992 від 25.11.2015р., п. 4.10; п. 6.5, п. 9.3 Тимчасових правил рибальства в басейні Азовського моря, в якому зазначено, що до 05.01.2020 року ОСОБА_1 не надав необхідну інформацію, та подав спотворені звітні дані про обсяги вилову тюльки. На підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 16.01.2020 року провідним державним інспектором ВРП № 1 Азовського рибоохоронного патруля Лукяненко М.М. було винесено постанову від 29.01.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-5 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Позивач зазначає, що дана постанова є незаконною, безпідставною та необґрунтованою, а відтак підлягає скасуванню, у зв`язку з чим і звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запоізької області від 17.02.2020 року відкрито провадження та призначено розгляд справи.

Представником Азовського басейнового управління Державного агенства рибного господарства (Азовський рибоохоронний патруль) 21.02.2020 року надано відзив на адміністративний позов.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Полянчук С.О. вимоги позову про скасування постанови № 025007 від 29.01.2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-5 КУпАП підтримали в повному обсязі, додатково пояснили, протокол про адміністративне правопорушення було складено з суттевими порушеннями, що не було враховано державним інспектором при складанні постанови. Так, протокол складено за відсутністю ОСОБА_1 не уповноваженою на те посадовою особою поза 24-х годинний термін, визначенний ст. 254 КУпАП. Обставини правопорушення викладені у протоколі не зрозуміло та не чітко, що не дає можливості ОСОБА_1 розуміти у чому він обвинувачується. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем провідним інспектором ВРП № 1 Лукяненко М.М. проведено не у повному обсязі, формально та не об`єктивно.

Вважає, що відсутня об`єктивна сторона правопорушення. Звіти як 02.01.2020 року та і уточнений за 13.01.2020 року подавалися за грудень 2019 року і містять ідентичну інформацію за звітний місяць - «0». З урахуванням цього, провідним державним інспектором не встановлено період за який подано невірну інформацію та причини. Дійсно тюльку у кількості 551,08 кг було виловлено ТОВ «Почерк» 02.02.2019 року. У зв`язку з відсутністю станом на дату подачі звіту за лютий 2019 року на підприємстві первинної документації (журналу вилову водних біоресурсів та квитанції обліку ВБР) не міг подати актуальну інформацію щодо вилову тюльки, зазначив «0». Після повернення всіх необхідних документів ця обставина була з`ясована, у зв`язку з чим здійснено оплату податку та подано уточнену звітність. Будь-яких перешкод у діяльності Азовському басейновому управлінню це не спричинило як і негативних наслідків. Умислу на приховування інформації або надання непрадивої інформації не мав. Обставини, які викладені в постанові про адміністративне правопорушення не відповідають обставинам зафіксованим у протоколі на підставі якого її винесено. Адміністративне стягнення накладено на фізичну особу, а не посадову, як-то передбачає суб`єктивний склад ст. 188-5 КУпАП. У зв`язку з чим зазначили, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП, а відтак постанова про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідач провідний державний інспектор Азовського басейнового управління Державного агенства рибного господарства Лукяненко М.М. позов не визнав. Пояснив, що 29.01.2020 року йому було передано на розгляд адміністравну справу відносно ОСОБА_1 . Ним було досліджено протокол про адміністративне правопорушення від 16.01.2020 року № 025007, звіти від 02.01.2020 року та 13.01.2020 року, вислухано обидві сторони, у тому числі правопорушника ОСОБА_1 . Вважає що як протокол, так і постанова складені повноважними посадовими особами, процедурних порушень допущено не було. Що стосується суті правопорушення, то прийшов до висновку, що ОСОБА_1 подано невірну інформацію щодо вилову тюльки за 2019 рік, у якому саме звіті пояснити не може. Які існують види звітів, згідно із п. 45 Порядку спецвикористання № 992 від 25.11.2015 року йому не відомо. ОСОБА_1 пояснював, що інформацію у попередніх звітах не міг вказати правильно у зв`язку із відсутністю журнала вилову водних біоресурсів, при розгляді справи 29.01.2020 року журнал йому надано не було, особисто його він не витребував. Вважає, що міг змінювати обставини правопорушення, викладені у протоколі від 16.01.2020 року, та самостійно формулювати правопорушення іншим чином. Підстави складання протоколу 16.01.2020 року йому не відомі.

Представник відповідача Азовського басейнового управління Державного агенства рибного господарства підтримала відзив на позов, зазначила, що позов не визнає в повному обсязі, вважає його безпідставним та таким, що суперечить дійсним обставинам справи. Додатково пояснила, що 02.01.2020 року було отримано від ТОВ «Почерк» звіт про обсяги вилову водних біоресурсів. 13.01.2019 року ТОВ «Почерк» було подано звіт уточнений про обсяги вилову водних біоресурсів, у якому зазначено вилов тюльки з початку року в обсязі 551,08 кг. З`ясувати правдивість наданих даних у звіті можливо було лише шляхом перевірки записів, зроблених у Промислових журналах та Журналі обліку вилучених водних біоресурсів, які ТОВ «Почерк» використовував під час промислу у 2019 році. 26.12.2019 року на електронну адресу ТОВ «Почерк» було направлено лист про надання вказаних журналів за 2017-2019 роки. Станом на 14.01.2020 року журнали отримані не були, у зв`язку з чим начальником управління було надано розпорядження про вжиття заходів щодо можливого правопорушення та на електронну адресу ТОВ «Почерк» надіслано лист від 14.01.2020 року № 1-5-17/113-20 із проханням прибути до Азовського басейнового управління Державного агенства рибного господарства на 10-00 годину 16.01.2020 року для надання пояснень з вказаного приводу. У зазначений час ОСОБА_1 до Азовського рибоохоронного патруля не з`явився, письмових пояснень та запитуваних журналів не надав. Тому головним державним інспектором ВРП № 1 Зеленським О.М. 16.01.2020 року був складений протокол № 025007 про адміністративне правопорушення за ст. 188-5 КУпАП, який 17.01.2020 року направлено рекомендованим листом на адресу ТОВ «Почерк» та отримано 21.01.2020 року. У зазначену в протоколі дату про розгляд справи про адміністративне правопорушення, а саме о 10-00 годині 24.01.2020 року головним державним інспектором ВРП № 1 Зеленським О.М. було почато розгляд адміністративної справи, але під час розгляду прийнято рішення з метою неупередженного та об`єктивного вирішення справи передати її іншому державному інспектору, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 29.01.2020 року. 29.01.2020 року розгляд справи було продовжено провідним державним інспектором ВРП № 1 Лукяненко М.М., який дослідивші надані докази та пояснення, виніс постанову про адміністративне правопорушення. Зазначила, що винна особа була виявлена після того, як до Азовського рибоохороонного патруля не були надані докази достовірності отриманої раніше інформації, після отримання начальником управління службової записки від заступника начальника відділу іхтіології, запрошення ОСОБА_1 для надання пояснень, а саме 16.01.2020. Вважає, що головний державний інспектор має повноваження на складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до п. 8.12 Положення про Азовське басейнове управління Державного агенства рибного господарства (Азовський рибоохоронний патруль), яким визначено, що посадові особи Азовського рибоохоронного патруля мають право складати протоколи та розглядати у встановленному законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів. У зв`язку з викладеним вважає, що позов підлягає залишенню без задоволення, а постанова має залишитись в силі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у відношенні ОСОБА_1 16.01.2020 року було складено протокол про адміністративне правопорушення № 025007 у п. 5 якого зазначено наступне: «02 січня 2020 року директор ТОВ «Почерк» ОСОБА_1 подав до Азовського рибоохоронного патруля звіт про обсяги вилову в.б.р., де вказав про відсутність вилову тюльки протягом 2019 року, вказана інформація була врахована для формування державної статистики, але 13.01.2020 року ним був наданий уточнений звіт про обсяги вилову в.б.р., де зазначив про вилов 551,08кг тюльки протягом 2019 року. Таким чином, до 05.01.2020 року, згідно вимог законодавста, ОСОБА_1 не надав необхідну інформацію та подав спотворені звітні дані про обсяги вилову тюльки, чим порушив ст. 34, ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ»; п. 45 Порядку спецвикористання, затвердженого Постановою КМУ № 992 від 25.11.2015р.; п. 4.10, п. 6.5, п. 9.3 Тимчасових правил рибальства в басейні Азовського моря, за що передбачено відповідальність за ст. 188-5 КупАП». Відповідно до п. 8 протоколу 025007 «пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності та підпис порушника ОСОБА_1 відсутні в зв`язку невиконанням вимоги листа Азовського басейнового управління від 14.01.2020р. за № 1-5-17/113-20. Зазначено, що справа буде розглянута в Азовському басейновому управлінні 21.01.2020 року о 10-00 годині.

29 січня 2020 року провідним державним інспектром ВРП № 1 Азовського рибоохоронного патруля Лукяненко М.М. винесено постанову № 025007 по справі про адміністративне правопорушення, якою встановлено: «Директор ТОВ «Почерк» ОСОБА_1 02.01.2020р. подав до Азовського рибоохоронного патруля «Звіт про обсяги вилову ВБР» протягом 2019р., де вилов тюльки відсутній, але 13.01.2020р. ОСОБА_1 надав «Звіт-уточнення про обсяги вилову ВБР», де зазначив вилов 551,08кг тюльки протягом 2019р. Таким чином, ОСОБА_1 надав недостовірну інформацію у Звіті про обсяг вилову ВБР» на 05.01.2020р. Указаними діями ОСОБА_1 порушив п. 45 Порядку спецвикористання, затвердженого Постановою КМУ від 25.11.2015р., п. 4.10, п. 6.5, п. 9.3 Тимчасових правих промислового рибальства в басейні Азовського моря, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-5 КУпАП». На підставі викладеного накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.Тобто, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви, щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, особа може бути притягнена до адміністративної відповідальності за наявності доказів вини цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення (проступку).

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення та складу адміністративного правопорушення в діях відповідної особи.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 188-5 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків, у вигляді накладення штрафу на громадян від дев`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають, зокрема, такі повноваження: проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, фото- і відеозйомку як допоміжні засоби для запобігання і виявлення порушень законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Тобто, відповідно до даної норми Закону під час здійснення перевірки, інспекторами мали бути зафіксовані передбачені Законом порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Нормами даних статей передбачена відповідальність за ненадання необхідної інформації або надання неправдивої інформації посадовим особам органів рибоохорони, що здійснюють державний контроль та управління у галузі використання і відтворення водних біоресурсів, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків. Однак, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, яку саме недостовірну інформацію ОСОБА_1 надав у «Звіті про обсяг вилову ВБР» на 05.01.2020р., яким чином це перешкоджало виконанню покладених на Азовського басейнового управління Державного агенства рибного господарства обов`язків, та не було надано будь-яких інших доказів, з яких можливо було б встановити, що такі дії були вчинені, окрім протоколу та постанови.

Згідно вимог ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є підсумковим процесуальним документом, у якому відображено та закріплено дані про особу правопорушника, його права, юридично значущий факт вчинення протиправних дій, необхідна інформацію щодо неправомірних дій чи бездіяльності особи, а також висновок посадової особи, яка склала протокол про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, що забезпечить правильну кваліфікацію та притягнення особи до відповідальності за належною статтею Кодексу.

Разом з тим, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі № 025007 від 16.01.2020 не розкрито суті адміністративного правопорушення, а саме - не зазначені конкретні дії посадової особи, не зазначено часу вчинення правопорушення, тобто не вказано, коли саме ОСОБА_1 подавав неправдиву інформацію у місячних звітах по вилову водних біоресурсів, за який період подано неправду інформацію у місячних звітах, в чому саме полягала неправдивість у поданих звітах. Таким чином, у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не зазначено встановлені ознаки об`єктивної сторони правопорушення. При цьому, суд звертає увагу на те, що час вчинення адміністративного правопорушення впливає на обчислення строків накладення адміністративного стягнення.

Статтею 283 КУпАП визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Однак в оскаржуваній постанові не зазначено ні часу, ні місця вчинення адміністративного правопорушення, не розкрито суть правопорушення, зокрема не вказано, які саме звіти та за який період містять неправдиву інформацію, не зазначено в чому саме полягала неправдива інформація зазначена у звітах.

Так, пунктом 45 Порядку здійснення спеціального використання водних біоресурсів у внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015р.№ 992 (надалі Порядок), передбачено, що звіт про обсяги добутих (виловлених) водних біоресурсів користувачі водних біоресурсів подають у паперовому або електронному вигляді територіальному органові Держрибагентства: щомісяця до 5 числа; щотижня - після використання більш як 70 відсотків визначеного обсягу ліміту або прогнозу допустимого вилову певного виду водних біоресурсів; щодня - після використання більш як 90 відсотків визначеного обсягу ліміту або прогнозу допустимого вилову певного виду водних біоресурсів. У разі досягнення користувачем водних біоресурсів 100 відсотків обсягу ліміту або прогнозу допустимого вилову певного виду водних біоресурсів їх добування (вилов) забороняється.

З аналізу п. 45 Порядку слідує, що встановлено три види звітів: шомісячні, щотіжневі та щоденні. Щомісячний звіт подається до 5 числа місяца, що слідує за звітним, і містить інформацію щодо вилову водних біоресурсів за звітний період.

З оглянутих судом копій звітів про обсяги вилову водних біоресурсів від 02.01.2020 року та від 13.01.2020 року, інформація за звітний період, а саме грудень 2019 року, відображена ідентично.

Під час розгляду справи відповідач провідний державний інспектор ВРП № 1 Азовського рибоохоронного патруля Лукяненко М.М. пояснив, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення положення п. 45 Порядку йому відомі не були, також ним не було встановлено за який саме місяць 2019 року директором ТОВ «Почерк» ОСОБА_1 була подана неправдива інформація, зазначена інформація йому не відома і на час розгляду адміністративної справи судом.

Представник відповідача Азовського басейнового управління Державного агенства рибного господарства також підтвердила, що ані станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушеннч, ані станом на дату розгляду справи про адміністративне правопорушення Азовському басейновому управлінню Державного агенства рибного господарства не було відомо у якому місяці 2019 року ТОВ «Почерк» виловлено тюльку та за який місяць і у якому із звітів поданих ТОВ «Почерк» на протязі 2019 року відображено неправдиву інформацію.

Крім того, відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 2.1 Інструкції з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою Наказом Міністерства аграрної політіки України № 101 від 09.04.2003р. (надалі Інструкція № 101), при вчиненні громадянами правопорушень уповноважені на те посадові особи органів рибоохорони згідно із статтею 255 КУпАП складають протокол про адміністративне правопорушення (далі - протокол) згідно з додатком 1. Пуктом 2.6 Інструкції визначено, що протокол складається на місці виявлення правопорушення. У разі неможливості скласти його на місці виявлення правопорушення, якщо складання протоколу є обов`язковим, інспектори рибоохорони можуть доставляти порушника (ів) до органів місцевого самоврядування та/або органів внутрішніх справ. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Представник Азовського басейнового управління Державного агенства рибного господарства суду пояснила, що звіт за грудень 2019 року було отримано Азовським басейновим управлінням 02.01.2020 року, а уточнений звіт - 13.01.2020 року, обидва звіти підписано та від імені ТОВ «Почерк» подано директором ОСОБА_1 . Вважає, що правопорушення було виявлено 16.01.2020 року, коли було складено службову записку заступником відділу іхтіології та регулювання рибальства Азовського басейнового управління. У відзиві Азовського басейнового управління Державного агенства рибного господарства вказано, що «винна особа була виявлена після того, як до Азовського рибоохоронного патруля не були надані докази достовірності отриманої раніше інформації, після отримання начальником управління службової записки від заступника начальника відділу іхтіології, запрошення позивача для надання пояснень, а саме 16.01.2020 року.

З доданої до відзиву службової записки від 14.01.2020 року заступника начальника відділу іхтіології та регулювання рибальства вбачається, що листами від 26.12.2019 року № 1-5-17/1856-19, № 1-5-17/1855-19, № 1-5-17/1857-19 надісланими на електронну пошту запрошено у тому числі ТОВ «Почерк» надати до 10.01.2020 року промислові журнали та журнали прийнятих водних біоресурсів, які використовувались у 2017-2019 роках, а так як станом на 14.01.2020 року вони не отримані, запропоновано вжити заходи відносно директора ТОВ «Почерк» ОСОБА_1 за навмисне подання спотвореної інформації.

Суд критично ставиться до викладеної позиції представника відповідача, оскільки ні одна з перелічених дій не була спрямована саме на виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Листування за 2019 рік не було і не могло бути пов`язано із виявленими у звітах за січень 2020 рік розбіжностями, оскільки передувало їх подачі. Службова записка датована 14.01.2020 року навпаки підтверджує, що 14.01.2020 року було вже відомо про особу, яка вчинила правопорушення, що підтверджує і складення листа від 14.01.2020 року № 1-5-17/113-20 на ім`я директора ТОВ «Почерк» ОСОБА_1

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Вона має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, із фактом складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно неї, про час розгляду адміністративної справи щодо неї, нерозривно пов`язано із забезпечення прав такої особи під час притягнення її до адміністративної відповідальності. Тому судам належить обов`язково встановлювати ці обставини під час здійснення судового контролю за дотриманням законодавства під час оскарження відповідних рішень суб`єкта владних повноважень

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.188-5 КУпАП складено за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, їй не роз`яснено права та обов`язки, що є істотним порушенням вимог вищевказаної статті.

Суд вважає, що ОСОБА_1 також не було належним чином проінформано про час, дату і місце складання протоколу. Так з листа від 14.01.2020 року № 1-5-17/113-20 слідує, що на 10-00 годину 16.01.2020 року директор ТОВ «Почерк» ОСОБА_1 запрошувався для дачі пояснень, а ні для складання протоколу. Крім того, з наданих представником Азовського басейнового управління Державного агенства рибного господарства пояснень лист був направлений ТОВ «Почерк» на електронну адресу , на підтвердження чого надані скріншоти (знімки з екрану комп`ютера).

З огляду на положення статті 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Частиною 2 ст. 99 КАСУ передбачено, електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАСУ учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

14.02.2019 р. Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи справу №9901/43/19 (П/9901/43/19), ухвалила, що саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом такої форми подання електронного доказу. Відсутність такого реквізиту в електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним, а отже, належним доказом у справі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 19.12.2018 р. у справі №226/1204/18, від 04.12.2018 р. у справі №2340/3060/18, від 23.11.2018 р. у справі №813/1368/18, від 14.12.2018 р. у справі №804/3580/18. Отже, як оригінал, так і копія електронного документа обов`язково мають бути засвідченні ЕЦП.

Статтею 74 КАС України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження факту отримання позивачем електронного листа від 14.01.2020 року.

Типова інструкція з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 року № 55 (надалі Інструкція), поширюється на всі електронні документи, що створюються, відправляються або одержуються Секретаріатом Кабінету Міністрів України, центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими органами виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями, що належать до сфери управління центральних або місцевих органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим (далі - установи), та визначає порядок проходження електронного документу.

У п.п. 10, 11 Інструкції зазначено, що діловодство установи, організація обміну електронними документами з іншими установами здійснюються виключно з використанням системи електронного документообігу установи, інтегрованої до системи взаємодії; у разі відсутності в установі системи електронного документообігу установа для організації листування з іншими установами використовує спеціальний веб-модуль системи взаємодії (далі - веб-модуль системи взаємодії); система електронного документообігу установи повинна відповідати вимогам законодавства до форматів даних, сервісу інтеграції до системи взаємодії та вимогам нормативно-правових актів у сфері захисту інформації.

Згідно із п. 15 Інструкції система взаємодії забезпечує гарантовану доставку електронних документів від їх відправників до їх одержувачів (адресатів). А відповідно до п. 24 Інструкції електронний документ вважається одержаним адресатом з моменту надходження відправнику електронного повідомлення із зазначеним часом про доставку цього документа адресату. У разі ненадходження відправнику протягом шести годин з моменту відправки електронного документа, електронного повідомлення про доставку цього документа адресату вважається, що такий документ адресатом не одержано. У такому випадку відправник вживає всіх можливих заходів до забезпечення одержання адресатом відповідного документа в електронній формі. У разі одержання від адресата електронного повідомлення про відмову у реєстрації електронного документа відправником вживаються заходи для усунення підстав відмови і забезпечення повторного надсилання такого документа в електронній формі. Відхилення адресатом електронного документа без зазначення підстав, що визначені у пункті 21 цієї Інструкції вважається свідомим порушенням. Додаткове підтвердження факту отримання електронного документа адресатом не вимагається. Тобто законодавчо врегульована процедура електронного документообігу. Позивач заперечує факт отримання електронного листа. Належних доказів саме одержання, а не направлення електронного листа відповідачами не надано.

Верховний Суд у постанові від 31.01.2019 року по справі №760/10803/15-а в частині аналізу правових положень ст.ст. 254, 268 КУпАП прийшов до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП. Позбавлення особи можливості реалізувати надані їй права, які передбачені статтею 268 КУпАП, на думку суду касаційної інстанції, не має форму незначних процедурних порушень, а є беззаперечною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на це, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , який не відповідає вимогам ст.254, 256 КУпАП не може бути належним та допустимим доказом доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки під час його складання порушено право особи на захист.

Враховуючи вищевикладене, а також положення ст.62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-5 КУпАП, оскільки в матеріалах справи, за вказаних вище порушень, відсутні докази належного оформлення факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в порушення вимог КУпАП, суд дійшов висновку порушення права особи на захист, яка притягується до адміністративної відповідальності, що свідчить про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-5 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 241, 242, 243, 244, 246 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 025007 від 29 січня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 24 червня 2020 року.

Суддя Н. М. Дубровська