Справа № 460/3607/19
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/3607/19 пров. № А/857/4968/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

представника позивача Скрипнюка В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року (ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін Рівненським окружним адміністративним судом під головуванням судді Щербакова В.В., повний текст рішення складено 16 березня 2020 року) у справі №460/3607/19за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування рішення та картки відмови, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненської митниці ДФС про скасування рішення Рівненської митниці ДФС від 23.08.2019 року №UА204000/2019/000701/2 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2019/0071704.

Рівненський окружний адміністративний суд замінив Рівненську митницю ДФС її правонаступником - Поліською митницею Держмитслужби.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 23 серпня 2019 року №UА204000/2019/000701/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2019/0071704. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Поліської митниці Держмитслужби судовий збір в розмірі 2839,42 грн.

11.03.2020 року надійшла заява представника позивача, адвоката Скрипнюка В.Р. про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року заяву про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково та стягнуто на користь ОСОБА_1 (посвідка на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 видана, 08.10.2014, орган, що видав 5601, ІПНПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Поліської митниці Держмитслужби (вулиця Соборна, 104, місто Рівне, 33028, ) витрати на правничу допомогу у сумі 8000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними додатковим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви Скрипнюка В.Р. про стягнення з Подільської митниці Держмитслужби витрат на правничу допомогу повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що додаткове рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм як матеріального так і процесуального права, з неповним дослідженням доказів.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач вказує, що розгляд справи проведено без виклику сторін, чим позбавлено відповідача можливості дати пояснення. Відповідач зазначає, що заява про стягнення судових витрат є необґрунтованою, оскільки з договору №19 не зрозуміло, що входить в обов`язки клієнта, згідно акту виконаних робіт витрати на такі дії як ознайомлення із матеріалами справи та моніторинг законодавства документально не підтверджені, оскільки відсутня їх вартість в акті виконаних робіт. У платіжному дорученні від 20.11.2019 року відсутнє підтвердження перерахунку грошей саме ОСОБА_3 а також відсутнє посилання на акт виконаних робіт за правову допомогу саме у справі №460/3607/19.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу у якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишити без змін рішення суду першої інстанції. По суті доводи відзиву співпадають з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному судовому рішенні.

Відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повідомлень засобами поштового зв`язку та на електронну пошту, зазначену даним учасником справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи не направляв.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом встановлено, що 11.03.2020 року надійшла заява представника позивача, адвоката Скрипнюка В.Р. про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Заява обґрунтована тим, що позивач у цій справі поніс судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11 500,00 грн., у зв`язку з чим представник позивача просив постановити додаткове рішення у справі, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11500,00 грн. (а.с.115 - 118).

23.01.2020 року адвокатом Скрипнюком В.Р. до суду подано клопотання про доручення до матеріалів справи платіжного документу про оплату послуг з правничої допомоги, додатку 1 до договору про надання правничої допомоги та додатку 2 до договору про надання правничої допомоги.

07.02.2020 року відповідачем подано до Рівненського окружного адміністративного суду клопотання про зменшення розміру судових витрат. Обґрунтування клопотання збігається із твердженнями апеляційної скарги.

20.11.2019. року між позивачем та Адвокатським бюро «Скрипнюк та партнери» укладено договір про надання правничої допомоги №19, предметом якого є правнича допомога щодо представництва інтересів клієнта у спорі клієнта та Рівненської митниці ДФС щодо оскарження рішення про коригування митної вартості автомобіля Мерседес-БенсGLE 400 4 MATIC від 23.08.2019 року №UA 204000/2019/00070/2 та картки відмови №UA204000/2019/00717. За пунктом 2.1.2 цього договору представництво інтересів клієнта здійснюється у всіх без виключення підприємствах, установах та організаціях незалежно від їх форми власності та підпорядкування, а також у всіх без виключення державних та недержавних органах, судах всіх інстанцій та юрисдикцій.

Клієнт в свою чергу зобов`язується вчасно забезпечувати адвокатське бюро всім необхідним для виконання його доручень, прийняти належним чином виконану роботу адвокатського бюро та оплатити у розмірі та строки, що передбачені договором.

Відповідно до пункту 4.1 цього договору вартість наданої правничої допомоги складає 19 500 грн.

Згідно з пунктом 4.2 Договору №13, оплата за договором здійснюється двома платежами: 11 500 грн., що оплачується не пізніше трьох днів з моменту отримання клієнтом рахунку від адвокатського бюро та 8 000 грн., що сплачується після вступу в законну силу рішення суду та не пізніше трьох днів з моменту отримання клієнтом рахунку від адвокатського бюро.

Додатком № 1 до договору № 19 визначені рекомендовані (мінімальні) ставки адвокатського гонорару.

Додатком № 2 до Договору № 19 є акт виконаних робіт від 23.01.2020 року.

Згідно цього акту 20.11.2019 року адвокатським бюро виконано таку роботу:

- особиста зустріч з клієнтом для отримання загальної інформації по спору;

- заслуховування фактичних обставин справи;

- визначення позиції захисту;

- складання та оформлення договору №19;

- ознайомлення з матеріалами справи та їх аналіз (митна декларація з додатками);

моніторинг законодавства.

Затрачено 4 години.

Протягом 21.11.2019 року - 25.11.2019 року адвокатським бюро здійснено написання, складання, формування та подання позовної заяви з додатками відповідачу та в суд (затрачено 34 години). (а.с. 92)

На підтвердження оплати послуг із клопотанням подано платіжне доручення від 20.11.2019 року №@PL172965 на суму 11 5000 грн. (а.с. 93)

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про присудження частини судових витрат на користь позивача суд виходив із того, що розмір витрат на професійну правничу допомогу підтверджений належним чином, та є частково співмірним з складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг та підлягає розподілу за наслідками судового розгляду справи.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Предметом позовних вимог в цій справі буловизнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 23 серпня 2019 року №UА204000/2019/000701/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2019/0071704.

Частинами першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами п`ятою, сьомою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження обставин щодо фактичного понесення позивачем витрат на правничу допомогу позивачем надано:

- договір про надання правничої допомоги №19 від 20.11.2019 року;

- додаток №1 до договору №19 із зазначенням рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару (а.с 88-91);

- додаток №2 до договору №19 - акт виконаних робіт від 23.01.2020 року (а.с.92)

- платіжне доручення від 20.11.2019 року №@PL172965 (а.с. 93)

Відповідно до частини першої статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» 05.07.2012, № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі № 200/14113/18-а.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Заявлені у заяві про ухвалення додаткового судового рішення вимоги позивача щодо повернення йому витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11 500 грн. ґрунтуються на тому, що згідно з актом виконаних робіт від 23 січня 2020 року клієнту надані такі послуги:

- особиста зустріч з клієнтом для отримання загальної інформації по спору;

- заслуховування фактичних обставин справи;

- визначення позиції захисту;

- складання та оформлення договору №19;

- ознайомлення з матеріалами справи та їх аналіз (митна декларація з додатками);

моніторинг законодавства;

- написання, складання, формування та подання позовної заяви з додатками відповідачу та в суд (34 години). (а.с. 92)

Однак, як вбачається із додатку №2 до договору №19, адвокатський гонорар за годину роботи становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати.

Послуги, що надані позивачу 20.11.2019 року, а саме особиста зустріч з клієнтом для отримання загальної інформації по спору, заслуховування фактичних обставин справи,визначення позиції захисту, складання та оформлення договору №19, ознайомлення з матеріалами справи та їх аналіз (митна декларація з додатками), моніторинг законодавства охоплюються поняттям усної консультації з вивченням документів, що відповідно до додатку №2 коштує від 500 грн.

У свою чергу написання, складання, формування та подання позовної заяви охоплюється загальним поняттям «складання позовної заяви» та коштує, відповідно до Додатку №2 від 2000 грн.

Прожитковий мінімум станом на день здійснення розрахунку становив 2007 грн.

Надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів апеляційного суду враховує наступне:

ця справа за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами віднесена судом першої інстанції на підставі статті 12 КАС України до справ незначної складності;

складена адвокатом позовна заява викладена на 18 аркушах;

до позовної заяви долучено такі документи: копія посвідки на постійне проживання в Україні, копія ІПНПП, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копія виписки з ЄДРЮО, копія договору, копія банківської виписки, від 29.07.2019 року, копія реєстраційних документів на автомобіль, копія експортної митної декларації, копія банківської виписки від 22.08.2019, копія митної декларації, копія повідомлення декларанту, копія довідки від 12.08.2019 року, копія довідки від 22.08.2019 року, копія декларації митної вартості, копія письмового пояснення позивача, копія відповіді декларанта на повідомлення відповідача, копія першої та останньої сторінок висновку експерта, копія оскаржуваного рішення, копія оскаржуваної картки відмови, платіжний документ про сплату судового збору, копія договору про надання правничої допомоги та ордер.

З огляду на приведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, судом першої інстанції не надано оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши зміст наданих послуг, колегія суддів зазначає, що наді позивачу послуги у вигляді особистої зустрічі з клієнтом для отримання загальної інформації по спору, заслуховування фактичних обставин справи, визначення позиції захисту, складання та оформлення договору №19 не є правничою допомогою в розумінні статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та ст. 134 КАС України.

Також колегія суддів зазначає, що акт виконаних робіт (а.с.92) включає в тому числі оплату на витрати адвокатського бюро на канцелярію, офіс-техніку, оренду приміщення, оплату електроенергії, утримання автотранспорту, сплату щорічних внесків адвоката. Такі витрати також не можуть бути включені у вартість надаваної правничої допомоги, оскільки виходять за межі статті 134 КАС України.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з твердженням апеляційної скарги з приводу того, що вказані витрати зазначені у акті виконаних робіт лише з метою збільшення вартості витрат.

Водночас колегією суддів враховано, що вказана справа віднесена судом першої інстанції до справ незначної складності, а відтак надання усної консультації та підготовка позовної заяви по суті у даній справі вимагала середнього обсягу юридичної роботи (проте не надмірного, значного), правова позиція Верховного Суду з вказаного спору є сталою та з урахування критеріїв пропорційності та значенням справи для сторони, а також враховуючи обсяг наданих послуг, який фактично зводиться до складання позовної заяви та подання її разом з додатками до судуприсудженню за рахунок бюджетного фінансування відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. При цьому, колегія суддів прийшла до висновку, що на виконання зазначеного договору затрачення 38 год. є надмірним та неспіввісним щодо обсягу наданих правових послуг та складності справи.

Щодо твердження апеляційної скарги про те, що відсутнє підтвердження перерахування коштів саме ОСОБА_3 , колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Платіжне доручення №@PL172965 містить суму 11 500 грн., призначення платежу - оплата за договором №19 від 20.11.2019 року, ОСОБА_3 . Згідно договору №19 від 20.11.2019, а саме пункту 2.1.1. адвокатське бюро представляє інтереси клієнта у спорі клієнта щодо оскарження рішення Рівненської митниці ДФС від 23.08.2019 року №UА204000/2019/000701/2 про коригування митної вартості автомобіля Мерседес Бенс GLE 400 4 Matic та картки відмови № UA204000/2019 /0071704. Як встановив суд першої інстанції позивачем не подано інший позов до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. З цього слідує, що правнича допомога була надана адвокатським бюро виключно в межах представництва інтересів позивача у справі №460/3607/19 в суді першої інстанції. А тому суд апеляційної інстанції відхиляє твердження апеляційної скарги про відсутність документа про сплату витрат на оплату правничої допомоги.

Відповідно до частини 3 статті 251 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на вищевикладене та на те, що дана справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін,суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що питання про ухвалення додаткового рішення може бути вирішено судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а тому твердження апеляційної скарги про позбавлення можливості відповідача дати пояснення суд відхиляє. Окрім того матеріали справи містять клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат (а.с. 96).

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

Враховуючи приведені положення законодавства та фактичні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Окрім того, позивачем разом з відзивами на апеляційні скарги подані на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 4 березня 2020 року та від 16 березня 2020 року у справі №460/3607/19 подано клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції при розгляді двох апеляційних скарг на вказані судові рішення у розмірі 4100 грн. та 2000 грн. витрат на прибуття представника позивача до суду. Разом з таким клопотанням позивач надав квитанцію від 06.05.2020 про сплату авансового платежу по витрах на правничу допомогу та акти виконаних робіт, квитанції від 25.06.2020 про придбання пального на суму 467,99 грн. та паркування транспортного засобу за місцезнаходженням апеляційного суду.

Колегія суддів, оцінивши надані позивачем докази щодо понесених витрат на правничу допомогу та витрат на прибуття до суду, вважає такі витрати неспівмірними із складністю справи та з обсягом фактично наданих послуг.

Апеляційним судом також враховано, що вказана справа є справою незначної складності, практика суддів апеляційної та касаційної інстанцій є стабільною та послідовною, а зміст підготовленого представником позивача відзиву по суті співпадає з доводами позивача, викладеними в суді першої інстанції та зазначеними в оскаржуваних судових рішеннях.

Зважаючи на вказані обставини, а також враховуючи заперечення відповідача щодо неспівмірності заявлених судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивача про присудження на його користь за рахунок відповідача судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції при розгляді двох апеляційних скарг, у розмірі 2000 грн. та 498 грн. витрат, пов`язаних із прибуттям до суду відповідно до наданих суду квитанцій. У задоволенні решти вимог позивача про присудження судових витрат слід відмовити.

Керуючись ст. 308, 310, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 325, ст. 328, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року у справі №460/3607/19 задовольнити частково.

Додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року у справі №460/3607/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою присудити на користь ОСОБА_1 (посвідка на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 видана, 08.10.2014, орган, що видав 5601, ІПНПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Поліської митниці Держмитслужби (вулиця Соборна, 104, місто Рівне, 33028, ) витрати на правничу допомогу у сумі 5 000 грн., понесені в суді першої інстанції та 2000 грн. витрат на правничу допомогу, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції при розгляді двох апеляційних скарг, та 498 грн. витрат, пов`язаних із прибуттям до суду.

У задоволенні решти вимог про присудження судових витрат відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 25.06.2020.