Справа № 607/5354/20
Суддя: Дуда О. О.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2020 Справа №607/5354/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дуди О.О.

за участю секретаря Кривінської Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК №2287654 від 24.03.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК №2287654 від 24.03.2020 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24 березня 2020 року інспектором УПП в Тернопільській області Лопян О.В. було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №2287654 від 24.03.2020, якою його, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гри. Зі змісту вказаної Постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 24.03.2020 о 08.09год. керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вул. Чехова - За Рудкою в м. Тернополі проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е ПДР України та на мене накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Із вказаною Постановою я не згідний, оскільки вона не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог КУпАП, є необґрунтованою, не вмотивованою, а відтак незаконною, і підлягає скасуванню з наступних підстав. За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Так, 24 березня 2020 року близько 08:10 год., під час керування транспортним засобом Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 , після проїзду перехрестя вул. Чехова - вул. За Рудкою в м. Тернополі був зупинений інспектором Управління патрульної поліції в Тернопільській області, хоча правил дорожнього руху не порушував. Інспектор, повідомив, що проїхав вказане перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, однак зазначив, що розпочав рух на дозволяючий сигнал світлофора - зелений, тому порушення ПДР України не вчиняв. Відеодоказу вчиненого ніби то порушення йому пред`явлено працівником поліції не було. Крім цього, йому належним чином не було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а саме ознайомлено із ними поспіхом вже у процесі складання оскаржуваної Постанови, у той час коли один інспектор запитував дані про мою особу, інший роз`яснював права. Крім цього, мав намір заявити клопотання про необхідність скористатися правовою допомогою, однак йому не було роз`яснено та запропоновано заявити будь які клопотання, а інспектори поспішали. Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є - своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При винесенні даної Постанови відповідач належним чином не врахував пояснення та зауваження, а сама Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням прав та охоронюваних законом інтересів, а також вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення показами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Доказів, які б підтверджували його винуватість у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП інспектором УПП в Тернопільській області продемонстровано не було. Також, порушено порядок розгляду справи, оскільки права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, йому роз`яснено вже у процесі складання Постанови, якою закінчився розгляд справи, що є порушенням ст. 279 КУпАП. При цьому, інспектор Лопян О.В. не враховано положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, і не може грунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Таким чином, підстави для ствердження про порушення ним п.8.7.3е Правил дорожнього руху України відсутні, тому оскаржувана постанова про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню. На підставі викладеного, просить скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №2287654 від 24.03.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП України. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та вказав, що розпочав рух на перехресті вул. Чехова - вул. За Рудкою в м. Тернополі на дозволений сигнал світлофора.

Представник відповідача Кондрат Л.Р. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову. Вважає, що працівниками Управління патрульної поліції у Тернопільській області обґрунтовано складено постанову у справі про адміністративне правопорушення.

З поданих письмових пояснень вбачається, що у відповідності до ст.162 КАС України повідомляє, що відповідач позов не визнає, заперечує проти нього та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями). Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Як вбачається з оскаржуваної постанови, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2287654 від 24 березня 2020 року, позивач 24 березня 2020 року о 08 год. 13 хв., керуючи автомобілем Volkswagen Toureg д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд регульованого перехрестя на сигнал світлофора, що забороняє рух, а саме червоний, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП України. Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського (компакт диск додається), позивач просив обмежитись попередженням і не виносити постанову про адміністративне правопорушення, по суті визнаючи факт порушення. Пунктом 2.3 б) Правил дорожнього руху України на водія покладений обов`язок бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, а також не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі. Згідно п. 2.3 д) ПДР України водій транспортного засобу зобов`язаний своїми діями не створювати загрози безпеці дорожнього руху. Окрім того, Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки. Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України. Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в порядку адміністративного судочинства, опираючись на норми КАС України. З огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17, які є обов`язковими для врахування в силу ч.5 ст.242 КАС України, за подання позовної заяви про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушенням має сплачуватися судовий збір. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-УІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Розмір судового збору за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ставки судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення визначені Законом України «Про судовий збір». Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відтак, беручи до уваги вищевказане, позивач мав сплатити судовий збір за подання позовної заяви та докази про його оплату долучити до позову. За таких обставин, на підставі вищевикладеного, просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши думку позивача та представника відповідача, оглянувши відеозапис, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

З постанови в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2287654 від 24.03.2020 року, вбачається, що водій ОСОБА_1 24 березня 2020 року о 08год. 09хв. в м. Тернополі на перехресті вул. Чехова - За Рудкою водій, керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора. Чим порушив п.8.7.3е ПДР України - порушення проїзду на заборонний червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали заборони руху, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 425 грн.

Згідно п. 8.7.3. е ПДР України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух;

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобовязані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

На підставі п. 3) ч. 2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП визначено завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Відповідно до статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

З врахуванням наведеного, суд звертає увагу на те, що представником відповідача не надано доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 вищевказаних правопорушень, зокрема показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Доказами по справі не підтверджується факт проїзду ОСОБА_1 перехрестя вул. Чехова - За Рудкою в м. Тернополі на червоний сигнал світлофора 24.03.2020 року.

Вказані вище обставини та відсутність належних доказів свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог ПДР України, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, за які позивача було піддано адміністративному стягненню.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови вина особи у вчиненні правопорушень належним чином не доведена, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2287654 від 24.03.2020 року слід скасувати та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 5,77, 99, 241-243, 250, 255, 257, 271, 286, 297, п.п. 15.5 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, ст.ст. 33, 122, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (вул. Котлерявського, 24 м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК №2287654 від 24.03.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено адміністративне стягнення у вигляді 425 грн. штрафу - задовольнити, наведену постанову - скасувати та закрити провадження у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, яким повне рішення не було вручене у день його проголошення, у той же строк з дня його вручення.

Головуючий Дуда О.О.