Справа № 1.380.2019.006263
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.006263
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Терра-Пак» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство «Терра-Пак» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 18.11.2019 р. №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 316789 грн. (з яких: 253431 грн. податкового зобов`язання, 63 358 грн. штрафних (фінансових) санкцій) та №, яким застосовано штраф за платежем податок на додану вартість на суму 126715,50 грн.;

- стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за результатами документальної планової виїзної перевірки ПП «Терра-Пак» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.07.2016 року по 30.06.2019 року складено акт від 28.10.2019 року №230/05.2/35400640, у висновках якого відповідачем встановлено наявність договірних відносин з постачання товарів і послуг між ПП «Терра-Пак» та ФОП ОСОБА_1 , в той же час позивачем не відображено в податковому обліку перераховані ФОП ОСОБА_1 авансові оплати в частині нарахування податку на додану вартість за нормою пункту 187.1 статті 187 Податкового Кодексу України. Як наслідок, відповідач зазначив про порушення позивачем п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.201.1, п.201.2, п.201.4, п.201.6, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість за період з 01.07.2016 по 30.06.2019 року на загальну суму 253 431 грн.

Таким чином, ПП «Терра-Пак» не зареєстровано податкові накладні по отриманих авансах у Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 253 431 грн., чим порушено вимоги п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України.

Позивач з таким твердженнями не погоджується, вважає, що висновки перевірки є такими, що суперечать законодавству. Так, щодо господарських відносин позивача з його контрагентом - ФОП ОСОБА_1 зазначає, що 07.11.2016 року між ПП «Терра-Пак» та ФОП ОСОБА_1 був укладений договір №07/11/16 про надання поворотної фінансової допомоги, у зв`язку із дією даного договору ФОП ОСОБА_1 були перераховані на рахунки ПП «Терра-Пак» кошти, однак у зв`язку з помилковим призначенням платежу «оплата за товар» на виконання пункту 2.35 глави 2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 та листів ФОП ОСОБА_1 про повернення помилково перерахованих коштів, дані кошти було повернуто ФОП ОСОБА_1 .

На переконання позивача, у випадку відсутності будь-яких договірних відносин на постачання товарів/послуг між платником податку, який отримав грошові кошти, і особою, що перерахувала такі кошти на банківський рахунок платника податку, та повернення платником податку таких грошових коштів особі, що їх перерахувала, у встановлений чинним законодавством термін, грошові кошти, що помилково зараховані на банківський рахунок платника податку не включаються до бази оподаткування ПДВ. Отже, при отриманні на поточний рахунок коштів, які помилково перераховані контрагентом, податкові зобов`язання платником не нараховуються та, відповідно, податкова накладна не складається. Вказане підтверджується необхідною первинною документацією, яка була представлена як до перевірки, так і представлена до матеріалів справи.

Також позивач зазначає, що при проведенні перевірки контролюючий орган має чітко встановити як суму заниження так і суму завищення податкових зобов`язань платника, яка ґрунтується на відомостях, зазначених у первинних документах, просить врахувати правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 11.06.2019 року по справі №826/6506/15.

13.01.2020 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому додатково зазначено, що висновки акту перевірки складено на підставі суб`єктивних припущень органу ДПС, що суперечать фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а винесені на підставі акта від 28.10.2019 року №230/05.2/35400640 «Про результати планової виїзної документальної перевірки ПП «Терра-Пак» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.07.2016 по 30.06.2019 року» податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Представники позивача позовні вимоги підтримали повністю, з підстав, що викладені у позовній заяві. Просили позов задоволити.

Відповідач у поданому 18.12.2019 року на позовну заяву відзиві проти позову заперечив з підстав, що за результатами проведеної перевірки позивача складено акт від 28.10.2019 № 230/05.2/35400640, у висновках якого встановлено, що відповідно до представлених карток по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з покупцями та замовниками» та 6811 «Розрахунки за авансами одержаними» по контрагенту ОСОБА_1 за період з 01.07.2016 по 30.06.2019 року встановлено перерахування ПП «Терра-Пак» коштів на загальну суму 1520586,8 грн., як авансової оплати за товар, згідно виставлених рахунків на оплату, а також її повернення в межах дня або місяця, в якому була отримана дана авансова оплата. Відвантаження товару не відбувалось.

ПП «Терра-Пак» на вимогу від 07.10.2019 №4747/10/05.2-14 договорів та рахунків, на які містить посилання виписки банку та картку рахунку 6811 по контрагенту ФОП ОСОБА_1 не представлено.

Відповідач зазначив, що директором та головним бухгалтером надано усне пояснення про укладення Договору з ФОП ОСОБА_1 в усній формі.

На переконання відповідача, отримані кошти в цій ситуації вважаються оплатою товарів/послуг, що підлягають постачанню. Відповідно виникають підстави нараховувати на дату надходження коштів на банківський рахунок на отриману оплату податкові зобов`язання з ПДВ, оформити належним чином та зареєструвати податкову накладну, а на дату її повернення - скласти розрахунок коригування. У бухгалтерському обліку отримання коштів ПП «Терра-Пак» обліковується на рахунку 6811 «Розрахунки за авансами одержаними». Отже при отриманні коштів від покупця дані кошти вважаються попередньою оплатою, та повинні включатися до складу податкового зобов`язання по першій події. Листи на повернення коштів не містять опису суті здійсненого промаху та не слугують підтвердженням помилковості проведених операцій.

Враховуючи вищенаведене, систематичний і регулярний характер перерахування коштів від ФОП ОСОБА_1 протягом II півріччя 2016 - І півріччя 2019 року, передоплата здійснена ФОП ОСОБА_1 в рахунок оплати товарів, не надає підстав вважати, що при формуванні платіжного доручення у призначенні платежу допущена помилка. Оплату перераховано належному отримувачу. Відповідно за такою попередньою оплатою повинні нараховуватись податкові зобов`язання по першій події, а далі (при її поверненні) проводитися їх коригування.

З наведених підстав, відповідач дійшов висновку, що ПП «Терра-Пак» не враховано при нарахуванні податкових зобов`язань з податку на додану вартість отриманої авансової оплати від ФОП ОСОБА_1 згідно рахунків на загальну суму 1520587 грн., в т.ч. ПДВ 253431 грн. в порушення п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.201.1, п.201.2, п.201.4, п.201.6, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість за період з 01.07.2016 по 30.06.2019 року на загальну суму 253431 грн.

Крім цього, ПП «Терра-Пак» не зареєстровано податкові накладні по отриманих авансах у Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 253431 грн., чим порушено вимоги п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України.

Відповідачем 30.01.2020 року подано заперечення на відповідь на відзив, в якому додатково зазначив, що копії платіжних доручень та їх полів призначення платежу надають інформацію про підстави такого платежу, а саме: запис «оплата за товар», виписки банку про розрахунки між ПП «Терра-Пак» та ФОП ОСОБА_1 містять аналогічний запис - «оплата за товар згідно рахунку», картка рахунку 6811 по контрагенту ФОП ОСОБА_1 по Дт містить запис - «повернення авансу».

Також відповідач звернув увагу, що у бухгалтерському обліку отримання коштів ПП «Терра-Пак» обліковується на рахунку 6811 «Розрахунки за авансами одержаними».

З огляду на вищенаведене, відповідач вважає, що спірні рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 18.11.2019 р. №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 316789 грн. та №, яким застосовано штраф за платежем податок на додану вартість на суму 126715,50 грн., є правомірними та такими, що відповідають нормам податкового законодавства. Саме тому відповідач вважає вимоги позивача, викладені в позовній заяві необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно з пунктом третім частини третьої статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 29 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду, занесеною в протокол судового засідання від 30.01.2020 року було продовжено строк підготовчого засідання відповідно до ч.4 ст.173 КАС України.

Ухвалою суду, занесеною в протокол судового засідання від 13.02.2020 року частково задоволено клопотання представника відповідача щодо допиту свідків та закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

Розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку із численними клопотаннями сторін, які були обґрунтовані запровадженим карантином у зв`язку із загрозою зростання захворюваності населення на коронавірусну хворобу (COVID-19).

16.06.2020 року суд ухвалив розгляд та вирішення адміністративної справи за клопотанням учасників справи здійснювати в письмовому провадженні.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

ГУ ДПС у Львівській області проведено документальну планову виїзну перевірку ПП «Терра-Пак» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2016 року по 30.06.2018, за результатами якої складено акт від 28.10.2019 № 230/05.2/35400640 (далі - Акт перевірки).

Вказаною документальною плановою виїзною перевіркою позивача встановлено, серед іншого, наступні порушення:

- п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.201.1, п.201.2, п.201.4, п.201.6, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, всього на загальну суму 253431,00 грн., в тому числі за листопад 2016 року в сумі 9167,00 грн., липень 2017 в сумі 77598,00 грн., за травень 2018 року в сумі 3333,00 грн., за серпень 2018 року в сумі 7500,00 грн., за квітень 2019 року в сумі 53333,00 грн., за травень 2019 року в сумі 28333,00 грн., за червень 2019 року в сумі 74167,00 грн.

- п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України, а саме не складено та не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Кодексом термін.

Головним управлінням ДПС у Львівській області на підставі акту перевірки від 28.10.2019 № 230/05.2/35400640 прийнято наступні податкові повідомлення - рішення:

- від 18.11.2019 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 316789,00 грн. (з яких: 253431,00 грн. податкового зобов`язання, 63358,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій);

- від 18.11.2019 року №, яким застосовано штраф за платежем податок на додану вартість на суму 126715,50 грн.

Вважаючи такі рішення Головного управління ДПС у Львівській області протиправними та такими, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Предметом спору у даній справі є оцінка правомірності прийнятих Головним управлінням ДПС у Львівській області податкових повідомлень-рішень від 18.11.2019 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 316789,00 грн. та №, яким застосовано штраф за платежем податок на додану вартість на суму 126715,50 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Судом встановлено, що 01 березня 2017 року між ПП «Терра-Пак» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір поставки №01/03/17. Умовами даного договору передбачено, що постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю певну продукцію, найменування (асортимент), ціна і кількість вказуються у видаткових накладних, а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов даного договору.

Відповідно до п. 3.5, загальна сума даного Договору складається із вартості що були поставлені Покупцю протягом строку дії цього Договору та становить 32216,88 грн. (тридцять дві тисячі двісті шістнадцять гривень 88 копійок).

Згідно із п. 3.3 договору сторони домовились, що Покупець повинен вказувати в платіжних дорученнях посилання на Договір або зазначити номер накладної, по якій здійснюється оплата за Товар. Відповідно до п.8.1 строк дії договору до 01.04.2017 року.

На виконання умов даного Договору ПП «Терра-Пак» виставлено ФОП ОСОБА_1 рахунки на оплату №ТП-00001530 від 07.03.2017 року на суму 16500,48 грн., №ТП-00001719 від 09.03.2017 року на суму 11206,60 грн., №ТП-00002057 від 09.03.2017 року на суму 3125,72 грн. №ТП-00002056 від 09.03.2017 року на суму 1384,08 грн. та здійснено поставку товару відповідно до видаткових накладних від 07.03.2017 року на суму 16500,48 грн., від 09.03.2017 року №1684 на суму 11206,60 грн., від 09.03.2017 року №2028 на суму 3125,72 грн., від 20.03.2017 року №2027 на суму 1384,08 грн.

ФОП ОСОБА_1 29.03.2017 року здійснено оплату за товар, що підтверджено рахунками №ТП-00001530 від 07.03.2017 року, №ТП-00002056 від 09.03.2017 року №ТП- 2057 від 09.03.2017 року у розмірі 21010,28 грн.

Також судом встановлено, що 07.11.2016 року між ПП «Терра-Пак» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір №07/11/16 про надання поворотної фінансової допомоги. Відповідно до п. 2.1. даного договору розмір поворотної фінансової допомоги становить 2000000 грн. 00 коп. Згідно із п. 5.1. цей Договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 07.11.2019 року. На виконання умов п.3.1 даного договору ФОП ОСОБА_1 були перераховані на рахунки ПП «Терра-Пак» кошти, згідно заявок №949 від 05.07.2017 року, №963 від 12.07.2017 року,№989 від 28.07.2017 року,№736 від 31.05.2018 року, №1073 від 21.08.2018 року, №472 від 05.04.2019 року, №478 від 08.04.2019 року, №№522 від 12.04.2019 року, №544 від 17.04.2019 року, №628 від 03.05.2019 року, №677 від 13.05.2019 року, №711 від 17.05.2019 року, №787 від 29.05.2019 року, №853 від 07.06.209 року, №862 від 10.06.2019 року, №865 від 10.06.2019 року, №925 від 25.06.2019 року та відповідно до заключних виписок (а.с. 115-121, т.1 )

Матеріалами справи підтверджено, а саме виписками банку (а.с. 122-182 т.1), що у зв`язку з помилковим призначенням платежу «оплата за товар» на виконання пункту 2.35 глави 2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 та листів ФОП ОСОБА_1 про повернення помилково зарахованих коштів дані кошти було повернуто ФОП ОСОБА_1 , а саме:

- 16.11.2016 року отримано від ФОП ОСОБА_1 кошти у розмірі 55 000 грн., які ПП «Терра-Пак» повернуто на підставі листа ФОП ОСОБА_1 від 18.11.2016 №181116 про повернення помилково перерахованих коштів 18.11.2016 року у розмірі 55 000 грн.;

- 05.07.2017 року отримано від ФОП ОСОБА_1 кошти у розмірі 90 000 грн., які ПП «Терра-Пак» повернуто на підставі листа ФОП ОСОБА_1 від 07.07.2017 року №070717 про повернення помилково перерахованих коштів 07.07.2017 року у розмірі 90 000 грн.;

- 12.07.2017 року отримано від ФОП ОСОБА_1 кошти у розмірі 198 000 грн., які ПП «Терра-Пак» повернуто на підставі листа ФОП ОСОБА_1 від 14.07.2017 року №140717 про повернення помилково перерахованих коштів 14.07.2017 року у розмірі 186 793,4 грн.;

- 28.07.2017 року отримано від ФОП ОСОБА_1 кошти у розмірі 200 000 грн., які ПП «Терра-Пак» повернуто на підставі листа ФОП ОСОБА_1 від 01.08.2017 року №010817 про повернення помилково перерахованих коштів 01.08.2017 року у розмірі 200 000,00 грн.;

- 31.05.2018 року отримано від ФОП ОСОБА_1 кошти у розмірі 20 000 грн., які ПП «Терра-Пак» повернуто на підставі листа ФОП ОСОБА_1 від 01.06.2018 року №010618 про повернення помилково перерахованих коштів 01.06.2018 року у розмірі 20 000,00 грн.;

- 21.08.2018 року отримано від ФОП ОСОБА_1 кошти у розмірі 45 000 грн., які ПП «Терра-Пак» повернуто на підставі листа ФОП ОСОБА_1 від 22.08.2018 року №220818 про повернення помилково перерахованих коштів 22.08.2018 року у розмірі 45 000,00 грн.;

- 05.04.2019 року отримано від ФОП ОСОБА_1 кошти у розмірі 20 000 грн., які ПП «Терра-Пак» повернуто на підставі листа ФОП ОСОБА_1 від 08.04.2019 року №080419 про повернення помилково перерахованих коштів 08.04.2019 року у розмірі 20 000,00 грн.;

- 08.04.2019 року отримано від ФОП ОСОБА_1 кошти у розмірі 130 000 грн., які ПП «Терра-Пак» повернуто на підставі листа ФОП ОСОБА_1 від 11.04.2019 року №110419 про повернення помилково перерахованих коштів 11.04.2019 року у розмірі 130 000,00 грн.;

- 12.04.2019 року отримано від ФОП ОСОБА_1 кошти у розмірі 100 000 грн., які ПП «Терра-Пак» повернуто на підставі листа ФОП ОСОБА_1 від 12.04.2019 року №120419 про повернення помилково перерахованих коштів 12.04.2019 року у розмірі 100 000,00 грн.;

- 17.04.2019 року отримано від ФОП ОСОБА_1 кошти у розмірі 70 000 грн., які ПП «Терра-Пак» повернуто на підставі листа ФОП ОСОБА_1 від 17.04.2019 року №170419 про повернення помилково перерахованих коштів 17.04.2019 року у розмірі 70 000,00 грн.;

- 03.05.2019 року отримано від ФОП ОСОБА_1 кошти у розмірі 20 000 грн., які ПП «Терра-Пак» повернуто на підставі листа ФОП ОСОБА_1 від 06.05.2019 року №060519 про повернення помилково перерахованих коштів 06.05.2019 року у розмірі 20 000,00 грн.;

- 13.05.2019 року отримано від ФОП ОСОБА_1 кошти у розмірі 20 000 грн., які ПП «Терра-Пак» повернуто на підставі листа ФОП ОСОБА_1 від 15.05.2019 року №150519 про повернення помилково перерахованих коштів 15.05.2019 року у розмірі 20 000,00 грн.;

- 17.05.2019 року отримано від ФОП ОСОБА_1 кошти у розмірі 75 000 грн., які ПП «Терра-Пак» повернуто на підставі листа ФОП ОСОБА_1 від 22.05.2019 року №220519 про повернення помилково перерахованих коштів 22.05.2019 року у розмірі 75 000,00 грн.;

- 28.05.2019 року отримано від ФОП ОСОБА_1 кошти у розмірі 55 000 грн., які ПП «Терра-Пак» повернуто на підставі листа ФОП ОСОБА_1 від 28.05.2019 року №280519 про повернення помилково перерахованих коштів 28.05.2019 року у розмірі 55 000,00 грн.;

- 07.06.2019 року отримано від ФОП ОСОБА_1 кошти у розмірі 176 000 грн., які ПП «Терра-Пак» повернуто на підставі листа ФОП ОСОБА_1 від 07.06.2019 року №070619 про повернення помилково перерахованих коштів 07.06.2019 року у розмірі 176 000,00 грн.;

- 10.06.2019 року отримано від ФОП ОСОБА_1 кошти у розмірі 154 000 грн. та 40 000 грн., які ПП «Терра-Пак» повернуто на підставі листа ФОП ОСОБА_1 від 11.06.2019 року №110619 про повернення помилково перерахованих коштів 11.06.2019 року у розмірі 194 000,00 грн.;

- 25.06.2019 року отримано від ФОП ОСОБА_1 кошти у розмірі 75 000 грн., які ПП «Терра-Пак» повернуто на підставі листа ФОП ОСОБА_1 від 25.06.2019 року №250619 про повернення помилково перерахованих коштів 25.06.2019 року у розмірі 75 000,00 грн.

Як слідує зі змісту акта документальної планової виїзної перевірки позивача, податковим органом зроблено висновок, що відповідно до представлених карток по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з покупцями та замовниками» та 6811 «Розрахунки за авансами одержаними» по контрагенту ОСОБА_1 за період з 01.07.2016 по 30.06.2019 року встановлено перерахування ПП «Терра-Пак» коштів на загальну суму 1520586,8 грн., як авансової оплати за товар, згідно виставлених рахунків на оплату, а також її повернення в межах дня або місяця, в якому була отримана дана авансова оплата. Відвантаження товару не відбувалось.

Відповідач зазначив, що директором та головним бухгалтером надано усне пояснення про укладення Договору з ФОП ОСОБА_1 в усній формі.

Отже, відповідач стверджує, що отримані кошти в цій ситуації вважаються оплатою товарів/послуг, що підлягають постачанню. Відповідно виникають підстави нараховувати на дату надходження коштів на банківський рахунок на отриману оплату податкові зобов`язання з ПДВ, оформити належним чином та зареєструвати податкову накладну, а на дату її повернення - скласти розрахунок коригування. Отже при отриманні коштів від покупця дані кошти вважаються попередньою оплатою, та повинні включатися до складу податкового зобов`язання по першій події. Листи на повернення коштів не містять опису суті здійсненого промаху та не слугують підтвердженням помилковості проведених операцій.

Тому, враховуючи систематичний і регулярний характер перерахування коштів від ФОП ОСОБА_1 протягом II півріччя 2016 - І півріччя 2019 року, передоплата здійснена ФОП ОСОБА_1 в рахунок оплати товарів, не надає підстав вважати, що при формуванні платіжного доручення у призначенні платежу допущена помилка. Оплату перераховано належному отримувачу. Відповідно за такою попередньою оплатою повинні нараховуватись податкові зобов`язання по першій події, а далі (при її поверненні) проводитися їх коригування.

Натомість позивач стверджує, що частина коштів була перерахована позивачу помилково, а не у зв`язку із здійсненням господарської операції, що виключає необхідність складання податкових накладних.

Оцінюючи вищенаведений висновок податкового органу та доводи позивача з цього приводу, суд зазначає таке.

Відповідно до пп. «а» і «б» п. 185.1 ст.185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до п.201.1. ст.201 ПК України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану вповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов`язковим.

Пунктом 201.7. ст.201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Проведення господарських операцій суб`єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Згідно частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.

Зважаючи на вимоги вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування бухгалтерського обліку наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів, робіт та послуг, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, які містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Застосовуючи до ПП «Терра-Пак» штрафні санкції, передбачені вказаними нормами права, податковий орган виходив з того, що за кожною операцією з перерахування коштів на рахунок ПП «Терра-Пак» позивач зобов`язаний був нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ та скласти податкові накладні, а також зареєструвати їх в Єдиному реєстрі податкових накладних. А при поверненні попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань підлягали відповідному коригуванню відповідно до вимог ст. 192 ПК України.

Разом з тим, суд зазначає, що сама по собі наявність укладених між ПП «Терра-Пак» та ФОП ОСОБА_1 цивільно-правових договорів та посилання «оплата за товар згідно рахунку» в платіжних документах, не виключає можливості помилкового надходження коштів на рахунок позивача. Наведене стосується і заповнення картки рахунку 6811 по контрагенту ФОП ОСОБА_1 по Дт - «повернення авансу».

При цьому суд враховує, що умовами договору поставки від 01 березня 2017 року №01/03/17 було передбачено, що Покупець повинен вказувати в платіжних дорученнях посилання на Договір або зазначити номер накладної, по якій здійснюється оплата за Товар.

Відповідачем під час перевірки не встановлено та не зафіксовано в акті перевірки наявності накладних чи інших первинних документів з визначеними сумами до оплати, на основі яких у позивача виникав би обов`язок чи правова підстава для перерахування коштів ФОП ОСОБА_1 з посиланням на договір поставки від 01 березня 2017 року №01/03/17.

Натомість ПП «Терра-Пак» надало суду копії листа від 12.07.2017 року та акту звірки платежів між ПП «Терра-Пак» та ФОП « ОСОБА_1 », згідно яких сторони провели залік зустрічних однорідних вимог, шляхом належних до зарахування сум в рахунок погашення заборгованості в сумі 11206,60 грн.

Як вже зазначалось судом, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є виключно первинні документи. Матеріалами справи підтверджено про помилкове відображення 09 березня 2017 року ПП «Терра-Пак» по оборотно-сальдовій відомості рахунку 361 коштів, зазначених по рахунку №ТП-00001719 від 09 березня 2017 року у сумі 22413,20 грн., оскільки, відповідно до видаткових накладних, рахунків на оплату, які зазначені вище, поставка товарів відбулась на 11206,60 грн. В той же час, відображені кошти 05 липня 2017 року у сумі 90000,00 грн., не стосуються договору поставки від 01 березня 2017 року №01/03/17, а є помилково перерахованими коштами, оскільки такі повернено 07.07.2017 року згідно листа на повернення №070717 від 07.07.2017 року та платіжним дорученням №88996788 від 07.07.2017 року, тому оборот у сумі 11206,60 грн. відображено по 361 рахунку та оборот у сумі 78793,40 грн. по 6811 рахунку

Відповідно до платіжних доручень ПП «Терра-Пак» були отримані від ФОП ОСОБА_1 кошти як оплата за товар, вказана обставина не заперечувалась сторонами. В той же час відповідачем не враховано, що на момент зарахування коштів договірні відносини щодо поставки товару з ФОП ОСОБА_1 були відсутні, оскільки строк дії договору поставки №01/03/17 було визначено до 01.04.2017 року.

Як вже було зазначено судом, ФОП ОСОБА_1 повернув помилково перераховані кошти відповідно до долучених до матеріалів справи листів про повернення перерахованих коштів між ФОП ОСОБА_1 та ПП «Тера-Пак» та виписок про рух помилково зарахованих коштів.

Тому доводи відповідача та показання свідка ОСОБА_2 (головного інспектора-ревізора) відносно того, що в бухгалтерському обліку дана операція відображена наступним бухгалтерським проведенням: Дт 311 6811 «Розрахунки за авансами одержаними», суд оцінює критично.

Також суд враховує, що згідно з пунктом 1.30 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (тут - і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Порядок розрахунків із застосуванням платіжних доручень визначений у главі 3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 за №22 (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 3.1 глави 3 Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Банк у договорі з платником - фізичною особою має право передбачати можливість подання цим платником платіжного доручення в довільній формі, яке має містити такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату складання і номер; прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), код платника та номер його рахунку; найменування та код банку платника; найменування/прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), код отримувача та номер його рахунку; найменування та код банку отримувача; суму цифрами та словами; призначення платежу; підпис платника.

Отже, реквізит «Призначення платежу» є обов`язковим реквізитом платіжного доручення.

Відповідно до пункту 3.8 Інструкції реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Пунктом 1.7 глави 1 Інструкції передбачено, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Згідно з абзацом першим пункту 1.8 глави 1 Інструкції платники та стягувачі оформляють доручення/розпорядження про списання коштів з рахунків на відповідних бланках розрахункових документів, форма та порядок оформлення яких визначаються цією Інструкцією. Платники - фізичні особи мають право оформляти доручення про списання коштів зі своїх рахунків у довільній формі, погодженій у договорі з банком.

Отже, з системного правового аналізу наведених норм слідує, що право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, особі, що здійснює відповідний платіж. У даному випадку таке право визначення призначення платежу належить контрагенту позивача - ФОП ОСОБА_1 .

Водночас, відповідно до пункту 2.29 глави 2 Інструкції платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платіжні доручення відкликаються лише в повній сумі.

Для цього платникові необхідно подати до банку, що його обслуговує, документ на відкликання (пункт 23.1 статті 23 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Таке відкликання здійснюється у порядку, визначеному внутрішніми правилами банку, і виключно у повній сумі.

Тобто до списання грошових коштів з рахунку платник наділений правом змінити реквізит «Призначення платежу» шляхом відкликання платіжного доручення.

Однак, у випадку, якщо грошові кошти вже були списані з рахунку платника та зараховані на рахунок отримувача, переказ набуває статусу завершеного (пункт 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Тобто з моменту перерахування грошових коштів на рахунок отримувача обов`язок банку з виконання доручення платника вважається виконаним. Внесення змін до призначення платежу такого платіжного доручення є неможливим, а питання уточнення інформації, вказаної у реквізиті «Призначення платежу» виконаного платіжного доручення вирішується сторонами у порядку, узгодженому між ними, без участі банку.

Суд також враховує те, що економічний зміст тієї чи іншої господарської операції визначається платниками податків самостійно та на власний розсуд, а не контролюючим органом. Отже, платник не позбавлений законодавцем права на обрання шляхів здійснення своєї господарської діяльності у межах цивільного законодавства.

Визначальним у змісті наведених законодавчих норм, якими регулюються правильність заповнення платіжного доручення, є те, що вони регулюють правовідносини між банком та платником, у той час, як зміна волевиявлення у розпорядженні коштами є господарськими правовідносинами та визначається цивільно-правовими угодами, укладеними між сторонами.

(Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 809/34/17).

За встановлених обставин справи та наведеного правового регулювання суд дійшов висновку, що помилкове перерахування коштів на рахунок платника податків, яке не пов`язане із здійсненням господарських операцій, не дає платнику коштів права віднесення сум податку до податкового кредиту та не створює для отримувача обов`язку складати та реєструвати податкові накладні.

З огляду на викладене суд погоджується з доводами позивача про те, що у ПП «Терра-Пак» не було підстав для складання податкових накладних за операціями з отримання коштів від ФОП ОСОБА_1 , які надійшли на рахунок позивача помилково та у подальшому були повернуті платнику.

Щодо доводів відповідача, що на вимогу від 07.10.2019 №4747/10/05.2-14 позивачем не представлено договорів та рахунків, на які містить посилання виписки банку та картку рахунку 6811 по контрагенту ФОП ОСОБА_1 , натомість відповідачем покладено в основу висновків про порушення податкового законодавства позивачем саме усні пояснення директора та головного бухгалтера ПП «Терра-Пак», суд зазначає, що відповідно до положень Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами» від 20.08.2015 року №727, не допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб`єктивних припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів, та різного роду висновків щодо дій посадових осіб суб`єкта господарювання, що в свою чергу не дає контролюючому органу можливості формувати висновки на підставі припущень.

Також суд погоджується із доводами позивача, що при проведенні перевірки контролюючий орган має чітко встановити як суму заниження так і суму завищення податкових зобов`язань платника, яка ґрунтується на відомостях, зазначених у первинних документах, дана правова позиція, викладена у Постанові Верховного Суду від 11.06.2019 року у справі №826/6506/15.

В силу положень пункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Зазначена норма права вказує на те, що початок перебігу строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних залежить від дати їх складання.

В даному випадку податкові накладні на суму помилково отриманих коштів позивачем не складалися та платнику таких коштів не надавалися, оскільки такі були повернуті, як помилково зараховані. Відтак, доводи податкового органу про не здійснення позивачем реєстрації податкових накладних протягом граничного строку є помилковими.

Отже, висновки контролюючого органу, викладені в акті документальної планової виїзної перевірки позивача від 28.10.2019 № 230/05.2/35400640 п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.201.1, п.201.2, п.201.4, п.201.6, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, всього на загальну суму 253431,00 грн. та п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України, а саме не складено та не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Кодексом термін є необґрунтованими та повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. З огляду на наведене та встановлені судом обставини, податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 18.11.2019 року № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки у даній справі оспорюються рішення прийняті відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, перевіряє чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин та наведених правових положень, суд дійшов висновку, що відповідачем не дотримано наведені приписи пунктів першого, третього, п`ятого, шостого частини другої статті 2 КАС України, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 18.11.2019 року № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до вимог частини першої, пункту другого частини другої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов слід задоволити повністю.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем сплачено судовий збір в сумі 6652,00 грн. згідно платіжного доручення №6397 від 25 листопада 2019 року, такі судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства «Терра-Пак» (80661, Львівська область, Буський район, с. Утішків, вул. Головна, 1В, ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 18.11.2019 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 316789,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 18.11.2019 року №, яким застосовано штраф за платежем податок на додану вартість на суму 126715,50 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь Приватного підприємства «Терра-Пак» (80661, Львівська область, Буський район, с. Утішків, вул. Головна, 1В, ) 6652,57 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 26 червня 2020 року.

Суддя Клименко О.М.