Справа № 942/537/20
Суддя: Чалий А. В.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 15.06.2020
ЄУ № 942/537/20
Провадження №2-а/942/16/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року, Новопсковський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області старшого сержанта поліції Потапенка Гуладі Гуладійовича (відповідач-1), Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області (відповідач-2) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Національної поліції в Луганській області,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначила, що 29.04.2020 поліцейським СРПП Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області старшим сержантом поліції Потапенком Гуладі Гуладійовичембуло винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №437341, відповідно до якої на позивача було накладене адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн. За змістом вказаної постанови, позивач під час початку руху поза межами населеного пункту в денну пору доби не ввімкнула ближнє світло та не пред`явила для перевірки посвідчення водія, чим порушила вимоги п. 9.8 та п. 2.4 Правил дорожнього руху.

Позивач не погоджується з накладеним відносно неї стягненням та вважає постанову необґрунтованою та незаконною, оскільки вказаного адміністративного правопорушення вона не вчиняла, вимогу поліцейського пред`явити документи, визначені п. 2.1 Правил дорожнього руху вона виконала. Заявлене нею клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та доказами вчинення нею правопорушення відповідач-1 не задовольнив, крім того в оскаржуваній постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким було здійснено фіксацію вчинення нею адміністративного правопорушення.

Посилаючись на зазначене, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №437341 від 29.04.2020 про притягнення її до адміністративної відповідальності та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Луганській області судовий збір.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 29.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 05.06.2020, яке відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 15.06.2020.

В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заяви про розгляд справи без їх участі та відзив на адміністративний позов не надавали.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.04.2020 поліцейським СРПП Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області старшим сержантом поліції Потапенком Гуладі Гуладійовичембуло винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №437341, згідно якої 29.04.2020 о 10 год. 08 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Fabia реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі Т 1307, перед початком руху поза межами населеного пункту в денну пору доби не ввімкнула ближнє світло фар та на законну вимогу поліцейського не пред`явила для перевірки посвідчення водія, чим порушила вимоги п. 9.8 та п. 2.4 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Проаналізувавши надану позивачем копію постанови серії БАА №437341 від 29.04.2020 про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд вважає встановленим, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. була винесена вищевказаним суб`єктом владних повноважень відповідачем-1 поліцейським СРПП Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області старшим сержантом поліції Потапенком Гуладі Гуладійовичем.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Суд зауважує, що відповідач-1 про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак ним не надано суду жодного доказу наявності будь-яких фактичних даних, на основі яких працівник поліції встановив наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач при притягненні її до адміністративної відповідальності факт вчинення правопорушення не визнала. Однак незважаючи на це, відповідач-1 не дослідив та не перевірив жодних доказів по обставинах, викладених ним в постанові і які б підтверджували вину ОСОБА_1 .

У оскаржуваній постанові в пункті 7 «До постанови додаються» зазначено слово «відеозапис», разом з тим відповідачем-1 суду не надано відеозапису подій, чи посилання на інші докази правомірності його дій при притягненні позивача до адміністративної відповідальності.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Проте зазначена постанова є предметом оскарження, тому остання не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні безперечні докази того, що позивач вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, проте відповідач до суду відзив на позов та докази правомірності вищевказаної оскаржуваної постанови не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

В силу вимог п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах «Нечипорчук і Йонкало проти України» (рішення від 21.04.2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 06.12.1998 року) Європейський суд з прав людини наголосив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза розумним сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (п. 150 та 253 рішень відповідно).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вказане, суд приймає до уваги викладені обставини справи зазначені в позовній заяві. За таких обставин відповідач-1 не виконав вимоги про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем-1 надані не були.У зв`язку з чим суд приходить до висновку, що постанова відповідача-1 підлягає скасуванню як незаконна, а вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тобто, якщо відповідачем у справі виступала посадова чи службова особа, то судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, в якому працює ця особа.

Позивачем був сплачений судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. за вимогу про скасування оскаржуваної постанови, що підтверджується квитанцією «Ощадбанк» ТВБВ №10012/051 №57 від 25.05.2020. Таким чином, враховуючи факт задоволення позовних вимог, вказану суму судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 139, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області старшого сержанта поліції Потапенка Гуладі Гуладійовича, Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Національної поліції в Луганській області, задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського СРПП Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області старшого сержанта поліції Потапенка Гуладі Гуладійовичау справі про адміністративне правопорушення серії БАА №437341 від 29.04.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України зазначений рішенням строк продовжується на строк дії карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (з наступними змінами і доповненнями).

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 04.10.2010 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач-1: поліцейський СРПП Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області старший сержант поліції Потапенко Гуладі Гуладійович(місцезнаходження: вул.Слобожанська, 20, смт. Новопсков, Луганська область).

Відповідач-2: Новопсковський ВП ГУНП в Луганській області (місцезнаходження: вул. Слобожанська, 20, смт. Новопсков, Луганська область).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Національної поліції в Луганській області (, місцезнаходження: Україна, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, буд. 1).

Головуючий суддя: А.В. Чалий