Справа № 160/11497/19
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2020 року м. Дніпросправа № 160/11497/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Комунального підприємства "Швидкісний трамвай" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року у справі №160/11497/19 за позовом Комунального підприємства "Швидкісний трамвай" до Східного Офісу Держаудитслужби про визнання незаконною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Східного Офісу Держаудитслужби про визнання незаконною та скасування вимоги від 01.10.2019 року №04-06-15/7410 за вх.№737 від 10.10.2019 року в частині вимоги щодо забезпечення відшкодування за рахунок винної особи на користь підприємства шкоди (збитки) заподіяні внаслідок списання на витрати підприємства пального без фактичного його отримання, підтвердженого належним чином оформленими первинними документами на загальну суму 10646080,70 грн.; забезпечення відшкодування на користь підприємства шкоду (збитки) заподіяні внаслідок неправильного нарахування і виплати заробітної плати на суму 222251,78 грн. шляхом утримання з працівників зайво виплаченої заробітної плати на загальну суму 182173,59 грн. при наявності відповідних заяв та зменшення суми перерахувань єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 40078,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваної вимоги в частині, оскільки за період 01.01.2016 року по 31.03.2019 року позивачем із залученням відповідного транспорту, машин та устаткування виконано роботи для забезпечення сталого функціонування підприємства. Під час здійснення відповідачем ревізії, у зв`язку з відсутністю на підприємстві первинних бухгалтерських документів, які підтверджують фактичне отримання палива, перевіряючі дійшли висновку про наявність факту збитку, з чим позивач не погоджується, зазначаючи, що останнім надані всі необхідні документи, в тому числі шляхові листи, які підтверджують не тільки факт отримання пального, а і правильність відображення операцій в бухгалтерському обліку. Також, ревізією встановлено порушення чинного законодавства за нарахування та виплату доплат за розширену зону обслуговування або збільшення обсягу робіт на підставі наказів по підприємству деяким працівникам. Такі особи виконували додатковий обсяг робіт, який не передбачений їхніми посадовими інструкціями, право на вирішення питання щодо здійснення доплат є прерогативою виключно керівництва підприємства та вирішується, виходячи із сукупних факторів, таких як економічна доцільність надання доплати, наявність коштів у підприємства. Проте, позивач не погоджується з позицією відповідача, що підприємство завдало збитків, з огляду на те, що завдяки рішенню про здійснення доплат, підприємство отримано економію заробітної плати за спірний період у розмірі 1962305,23 грн. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що вимоги відповідача щодо відшкодування збитків, виявлених у ході порушення, не узгоджується з нормами чинного законодавства, зокрема тими, що визначають повноваження та права органів фінансової інспекції, а отже такі вимоги є незаконними та підлягають скасуванню. Крім того, з висновками ревізії з приводу відсутності первинних бухгалтерських документів, які підтверджують реальність господарської операції, позивач не погоджується, зазначаючи, що останнім надані всі необхідні документи, в тому числі шляхові листи, які підтверджують не тільки факт отримання пального, а і правильність відображення операцій в бухгалтерському обліку. Також позивач не погоджується із встановленим відповідачем фактом зайвого нарахування доплат за збільшений обсяг робіт та розширену зону обслуговування загальному керівництву чи керівному складу відділів підприємства, оскільки завдяки рішенню про здійснення доплат, підприємство отримано економію заробітної плати за спірний період.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав в ній викладених.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на те, що інвентаризацією залишків товарно-матеріальних цінностей, яка проведена в ході ревізії, встановлено наявність на підприємстві залишків бензину та дизельного палива в талонах, залишки палива наливом на час проведення інвентаризації в наявності підприємства не пред`явлено та в бухгалтерському обліку не значилось; до подорожніх листів не долучено документу (чек РРО тощо), що підтверджує фактичне отримання палива по талонах на автозаправочних станціях протягом дня та відповідно до подорожнього листа не записано фактичну кількість пального отриманого на АЗС в обмін на талони. Також, в подорожному листі не визначено маршрут руху автомобіля з чітким фіксуванням місць перебування автомобіля протягом дня. Вищевикладене свідчить про списання КП «Швидкісний трамвай» у подорожніх листах скрейтч-карт/талонів на пальне, а не кількості пального, фактично отриманого на АЗС, внаслідок відсутності первинних документів, які підтверджують факт заправки автомобілів пальним на АЗС. Аналогічні випадки встановлені по шляховим листам автомобіля Шкода- Феліція, державний номер НОМЕР_1 (водій ОСОБА_1 , водій ОСОБА_2 та автомобіля Рено Кліо Символ, державний номер НОМЕР_2 (водій ОСОБА_3 ) протягом всього періоду що підлягав ревізії. Також зазначив, що в ході ревізії офісом встановлений факт зайвого нарахування доплат за збільшений обсяг робіт та розширену зону обслуговування загальному керівництву чи керівному складу відділів підприємства, чим не дотримано вимоги чинного нормативно-правового акту, а саме постанови Ради Міністрів СРСР «Про порядок і умови суміщення професій (посад) від 04.12.1981 року №1145.

Вислухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на виконання п. 1.2.4.2 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Східного офісу Держаудитслужби на II квартал 2019 року на підставі направлення від 05.07.2019 №454, проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Швидкісний трамвай» за період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року.

Про початок проведення планового контрольного заходу Східним офісом Держаудитслужби повідомлено КП «Швидкісний трамвай» листом від 1.06.2019 № 04-06-15/4765.

Ревізію проведено в термін з 25.06.2019 року по 30.08.2019 року (30 робочих днів), з призупиненням для проведення зустрічних звірок з 17.07.2019 року по 05.08.2019 року, з 13.08.2019 року по 19.08.2019 року.

За результатами ревізії складено Акт №04.06-21/10 від 06.09.2019 року.

В ході ревізії перевіряючими встановлені, зокрема, такі порушення:

- КП «Швидкісний трамвай в порушення п.1 ст. 9 Закону України №996, п.3.4, 3.5, 3.6 договору від 29.01.2016 №4050, укладеного з ТОВ «Техойл Рітейл», договору від 28.12.2016 №4401, укладеного з ТОВ «НК Преміум», договору від 18.10.2016 № 4ТД-1430/4376, укладеного з ТОВ «Торговий дім «Сан Ойл», договорів від 29.06.2017 №24795, від 02.04.2018 №25144, від 07.11.2017 №4910, укладених з TOB «НК Газсервіс», ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 629 Цивільного Кодексу України, п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 № 1442 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктам», ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського кочування та послуг» від 06.07.1995 №2265/-ВР, п.5.6 П(с)БО №9 «Запаси», п. 6, 11, 12, 15, 18 П(с)БО №16 «Витрати» здійснено списання на витрати підприємства пального без фактичного його отримання (оприбуткування з набуттям права власності на пальне), підтвердженого належним чином оформленими первинними документами на загальну суму 10 646 080,70 гривень (а.с.45 т.1);

- ревізією законності здійснення та достовірності відображення в витрат на оплату праці працівників встановлено фінансових порушень, що призвели до матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 10 868 332,48 грн., в тому числі: підприємству КП «Швидкісний трамвай» на 10 646 080,70 грн., міському бюджету на суму 222 251,78 гривень (а.с.50 т.1).

На підставі Акту ревізії 01.10.2019 року Східним офісом Держаудитслужби направлено директору КП «Швидкісний трамвай» Якуненко Євгену Валентиновичу вимогу про усунення виявлених порушень №04-06-15/7410 (а.с.52-55 т.1).

Вимогою вимагалось усунути 5 встановлених ревізією порушень, проте позивач, звертаючись до суду з цим позовом оскаржує лише дві вимоги про усунення порушень, а саме:

- забезпечити відшкодування за рахунок винної особи на користь підприємства шкоди (збитки) заподіяні внаслідок списання на витрати підприємства пального без фактичного його отримання, підтвердженого належним чином оформленими первинними документами на загальну суму - 10 646 080 грн. 70 коп.;

- забезпечити відшкодування на користь підприємства шкоду (збитки) заподіяні внаслідок неправильного нарахування і виплати заробітної плати на суму 222 251 грн. 78 коп. шляхом утримання з працівників зайво виплаченої заробітної плати на загальну суму 182 173 грн. 59 коп. при наявності відповідних заяв та зменшення суми перерахувань єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 40 078 грн. 19 коп.

Не погоджуючись з вимогою в частині про усунення виявлених відповідачем порушень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог дійшов висновку, що оскільки в оскаржуваній вимозі вказано на допущені позивачем порушення, у результаті яких заподіяна шкода, зазначено її розмір та зобов`язано вчинити дії, спрямовані на усунення відповідного порушення згідно з вимогами законодавства, то збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, підстави та правильність їх обчислення перевіряє суд при розгляді справи за позовом про їх стягнення, а не в порядку визнання такої вимоги протиправною та її скасування.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Зі змісту наведених у вимозі порушень, з якими не погодився позивач, контролюючий орган фактично ставить КП «Швидкісний трамвай» вимогу щодо забезпечення відшкодування на користь бюджету шкоди (збитків).

За змістом пунктів 1, 7, 10 статті 10 цього Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм, неодноразово здійснений Верховним Судом України, а також Верховним судом та його Великою Палатою, дає підстави вважати, що орган державного фінансового контролю наділений повноваженнями здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень; при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства є обов`язковою до виконання; що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

За таких обставин у останнього наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, не пов`язаних із стягненням виявлених в ході перевірки збитків.

В оскаржуваній частині вимозі вказано на допущені позивачем порушення, у результаті яких заподіяна шкода, зазначено її розмір та зобов`язано вчинити дії, спрямовані на усунення відповідного порушення згідно з вимогами законодавства.

Звертаючись до суду з позовом, позивач не погодився з висновками Акта ревізії щодо допущених ним порушень та, як наслідок, з вимогою про відшкодування шкоди.

Водночас, шкода, щодо наявності якої зроблено висновок Східним Офісом Держаудитслужби, може бути відшкодована у судовому порядку за позовом цього органу.

Наявність шкоди, правильність обчислення її розміру перевіряє суд, який розглядає відповідний позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 820/3534/16.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку, або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

В такому випадку, вимога органу державного фінансового контролю стає підставою для вчинення подальших дій, які безпосередньо впливають на права та законні інтереси підконтрольної установи. При цьому, законність вимоги поряд із іншими діями стає предметом іншої судової справи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку у цій справі, що доводи позивача щодо суті порушень не можуть бути перевірені в межах предмета доказування. Предмет вимоги контролюючого органу до підконтрольної установи не може співпадати з предметом позову до суду до цієї особи.

У зв`язку з цим звернення позивача з позовом про визнання незаконною та скасування вимоги від 01.10.2019 року №04-06-15/7410, яка за своїм змістом спрямована на відшкодування збитків, є неналежним способом захисту порушеного права, а відтак такий позов не підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 серпня 2019 року у справі № 826/14258/18.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, тож підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Швидкісний трамвай" залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року у справі №160/11497/19 за позовом Комунального підприємства "Швидкісний трамвай" до Східного Офісу Держаудитслужби про визнання незаконною та скасування вимоги залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та в строки передбачені ст. 328, ст.329 КАС України.

Повне судове рішення складено 30 червня 2020року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак