Справа № 826/27842/15
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року

м. Київ

справа № 826/27842/15

адміністративне провадження № К/9901/27924/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 (головуючий суддя Сорочко Є.О., судді: Межевич М.В., Земляна Г.В.) у справі №826/27842/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торговий дім "Каділак Шевроле" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Український торговий дім "Каділак Шевроле" (далі - ТОВ "Український торговий дім "Каділак Шевроле", позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби, в якому позивач просив:

визнати протиправними дії Київської міської митниці Державної фіскальної служби щодо прийняття протиправних рішень;

визнати протиправним та скасувати рішення від 22.09.2015 №КТ-115-2015;

визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.09.2015 №100260001/2015/0130;

у разі повторного заявлення позивачем товару до митного оформлення зобов`язати Київську міську митницю Державної фіскальної служби провести митне оформлення товару як нового транспортного засобу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2016 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Київської міської митниці Державної фіскальної служби щодо прийняття рішень про визначення коду товару від 22.09.2015 №КТ-115-2015 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.09.2015 №100260001/2015/0130.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визначення коду товару від 22.09.2015 №КТ-115-2015 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.09.2015 №100260001/2015/0130.

Не погодившись з висновками апеляційного суду, Київська міська митниця Державної фіскальної служби звернулась до суду касаційної інстанції. У касаційній скарзі відповідач, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів касаційної скарги Київська міська митниця Державної фіскальної служби посилається на висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 18.09.2015 №16534/15-54 Київського науково-дослідного інституту, за результатами якого встановлено, що з огляду на зафіксовані сліди технічного зносу автомобіля марки "Cadillac SRX Premium" кузов №3GYFNGE39FS року випуску та обставин щодо його попередньої реєстрації на території країни походження, автомобіль являється не новим, а таким, що перебував в експлуатації.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу ТОВ "Український торговий дім "Каділак Шевроле" зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судом апеляційної інстанції надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, згідно зовнішньоекономічного договору (контракту) від 05.01.2015 №15, який укладено між компанією "STAN-KA AUTO CORPORATION LTD" (Канада), що є офіційним дистриб`ютором корпорації "General Motors" (США) (за контрактом - продавець/постачальник) та ТОВ "Український торговий дім "Каділак, Шевроле" (Україна) (за контрактом - покупець) продавець зобов`язується продавати (постачати) на умовах визначених цим контрактом, а покупець приймати у власність і оплачувати ціну автомобілів американського виробництва корпорації GM (USA) марок CADILLAC (Каділак), CHEVROLET (Шевроле), BUICK (Бьюїк) і HUMMER (Хаммер) різних моделей і модифікацій відповідно до специфікацій, замовленнями або інвойсами, які є невід`ємною частиною цього контракту (товар).

На виконання умов вказаного контракту на підставі інвойсу від 06.07.2015 здійснено поставку товару.

Позивачем 01.09.2015 через свого митного брокера в порядку електронного декларування подано до Київської міської митниці Державної фіскальної служби митну декларацію №100260001/2015/146228 з метою здійснення митного оформлення ввезеного на територію України товару, за вказаним контрактом, а саме: автомобіль легковий "CADILLAC SRX Premium", новий 2015 року випуску, модель 2015 року. Колір - синій. Двигун б/н. Тип двигуна V6 = 3600 см3, бензин. IHA (VIN) №3 НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , колісна формула 4х4, Тип кузова - універсал 5 пасажирських місць враховуючи водія, для перевезення пасажирів. Торговельна марка: CADILLAC. Виробник "General Motors". Країна виробництва MEXICO.

У графі 33 електронної митної декларації декларантом самостійно визначено код товару згідно Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) - автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі: нові.

Разом із вказаною декларацією декларантом було подано відповідачу такі документи:

картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами №100/2012/0007829 від 22.12.2014;

міжнародну автомобільну накладну (CMR) №210814 від 31.08.2015;

міжнародну автомобільну накладну (CMR) №500252 від 05.08.2015;

книжку МДП (iCarnet) для внутрішнього перевезення XN.80001169 від 31.08.2015;

рахунок-фактуру (інвойс) б/н від 06.07.2015;

зовнішньоекономічний договір (контракт) №015 від 05.01.2015;

доповнення №01 від 06.07.2015 до контракту №015 від 05.01.2015;

договір про надання послуг митного брокера №150727 від 27.07.2015;

сертифікат відповідності UA1.173.0058497-15 від 10.08.2015;

разова (індивідуальна) ліцензія на здійснення зовнішньоекономічної операції №IL4 від 31.08.2015;

інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2730 від 05.08.2015;

декларацію про походження товару б/н від 06.07.2015.

За наслідками опрацювання електронної митної декларації та доданих до неї документів, Київською міською митницею Державної фіскальної служби прийнято рішення про визначення коду товару від 22.09.2015 №КТ-115-2015 та зроблено висновок про те, що імпортований товар має код за УКТ ЗЕД - автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі, що використовувалися не більш як 5 років.

Відповідачем відмовлено позивачу у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.09.2015 №100260001/2015/00130.

В обґрунтування правомірності прийнятого рішення відповідач посилається на лист №2/52 від 07.09.2015 Науково-дослідного бюро судових експертиз "Сантадор", згідно якого на сайтах страхових компаній США та Канади містяться записи про реєстрацію вказаного автомобіля, як персонального.

Крім того, відповідачем представлено висновок експертного дослідження автотоварознавчого дослідження від 18.09.2015 №16534/15-54 Київського науково-дослідного інституту, за результатами якого встановлено, що автомобіль марки "Cadillac SRX Premium" кузов №3GYFNGE39FS року являється не новим, а таким, що перебував в експлуатації. Вказаний висновок обумовлений тим, що автомобіль містить забруднення салону та багажного відсіку, сліди вм`ятин на килимах від сторонніх предметів, пошкодження радіатору, заднього бампера та кондиціонера.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що компанія-продавець автомобіля за контрактом - "STAN-KA AUTO CORPORATION LTD" не зазначена у сертифікаті походження ("certificate of origin for a vehicle") від 20.11.2014 №3452 RBLPD019 (бланк - G68930068) як власник автомобіля, тому вона не є продавцем імпортованого автомобіля та його офіційним дилером. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 18.09.2015 №16534/15-54 такий автомобіль вважається таким, що перебував в експлуатації та являється не новим. Зокрема, експертом виявлено, що автомобіль має певні забруднення, пошкодження та пробіг 71 милю. За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку щодо правомірності оскаржуваних дій та рішень відповідача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що критерієм для визначення "новий транспортний засіб чи такий, що був у використанні" є наявність або відсутність реєстрації транспортного засобу в уповноважених державних органах, у тому числі іноземних. На підтвердження даного факту відповідачем не було надано суду належних доказів того, що спірний автомобіль був зареєстрований уповноваженими державними органами влади в тому числі іноземними, що не пов`язано із необхідністю його транспортування до покупця.

Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що лист Науково-дослідного бюро судових експертиз "Сантадор" від 07.09.2015 №2/52 у якому зазначено, що згідно відкритих джерел інформації офіційних сайтів страхових компаній США по автомобілю "Cadillac SRX Premium", заявленому до митного оформлення, міститься інформація про те, що на нього видано тайтл та проведено реєстрацію як персонального автомобіля, - не є документом на підставі якого може ґрунтуватися те чи інше рішення митного органу, оскільки такий документ за своїм юридичним значенням та змістом є інформацією рекомендаційного характеру.

Також апеляційний суд встановив, що митним органом не вчинялися дії щодо проведення автотехнічної експертизи, яка б могла дати відповідь на питання, зокрема чи пов`язані наявні у автомобіля забруднення та пошкодження із його фактичною експлуатацією, чи це могло мати місце в результаті тривалої і недбалої доставки від виробника до позивача, тощо. Саме автотехнічна експертиза безпосередньо досліджує технічний стан транспортного засобу і на її підставі можуть бути зроблені висновки про джерела таких пошкоджень, що могло б мати значення у даній справі.

Суд касаційної інстанції частково погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Згідно пунктом 34-1 частини першої статті 4 Митного кодексу України (далі - МК України), органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до частини першої статті 67 МК України, Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Згідно положень статті 69 МК України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Згідно з частинами першою - другою, четвертою - п`ятою, сьомою статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до частини сьомої статті 69 МК України висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною першою статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Частина перша статті 257 МК України встановлює, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 1 Закону України "Про Митний тариф України" №584-VII від 19.09.2013 визначено, що цим Законом встановлюється Митний тариф України (групи 01-72; групи 73-97). Митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Відповідно до пункту 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Відповідно до Пояснень Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401 (далі - Пояснення УКТ ЗЕД) визначено, що до товарної позиції 8703, код товару визначається для моторних транспортних засобів з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом з робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 3000 смі, що не використовувалися.

Однак, митний орган не погодився з заявленим кодом УКТ ЗЕД та класифікував автомобіль за кодом УКТ ЗЕД (автомобілі, що використовувалися не більш як 5 років), що ґрунтується на висновках експертиз автотоварознавчого дослідження від 18.09.2015 №16534/15-34 та техніко-криміналістичного дослідження документу від 22.09.2015 №058.

Відповідно до висновку експертизи автотоварознавчого дослідження від 18.09.2015 №16534/15-34 автомобіль марки "Cadillac SRX Premium" кузов №3 НОМЕР_1 , що ввозиться на митну територію України, вважається таким, що перебував в експлуатації та являється не новим.

Дослідження колісного транспортного засобу проводилося на підставі акту про проведення митного огляду товарів №/2015/146228, Certificate of origin for vehicle №G68930068 та фото транспортного засобу.

З наданих фотознімків встановлено, що автомобіль має пробіг 71 милю, в салоні автомобіля та багажному відсіку сліди забруднення, на ковриках виявлено вм`ятини від сторонніх предметів. Панелі облицювання та панель приладів мають нашарування невідомої речовини та мають пошкодження, заводська захисна плівка відсутня. Крім того, автомобіль має численні пошкодження заднього бампера та радіатору кондиціонера.

Відповідно до висновку техніко-криміналістичного дослідження від 22.09.2015 №058 документу Certificate of origin for vehicle від 20.11.2014 №3452 RBLPD019 (бланк -G68930068) експертом не встановлено ознак, що свідчили б про підробку сертифікату товаровиробника.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що висновки експертиз автотоварознавчого дослідження від 18.09.2015 №16534/15-54 та техніко-криміналістичного дослідження документу від 22.09.2015 №158 не дають підстав вважати про приналежність товару до коду УКТ ЗЕД чи до коду , а тому вони неправомірно покладені відповідачем в основу оскаржуваних рішень.

Крім того, суд апеляційної інстанції, керуючись Поясненнями УКТ ЗЕД, з`ясував, що ключовим фактором, який визначає чи є автомобіль новим чи таким, що був у використанні є встановлення наявності його реєстрації державними органами влади в тому числі іноземними, що не пов`язано з його транспортуванням.

Листами "General Motors" та "STAN-KA AUTO CORPORATION LTD" підтверджено, що автомобіль "Cadillac SRX Premium" VIN №3GYFNGE39FS570906, являється новим та постійна реєстрація ніколи не здійснювалась в США та інших країнах. Підчас поставки даного автомобіля була здійснена лише тимчасова реєстрація на компанію "Lassen Automotive" через філію в штаті Аляска на 14 днів для транспортування територією США, оскільки дилер у якого знаходися необхідний автомобіль не мав ліцензії на експорт.

Враховуючи, що відповідачем не було надано суду належних доказів того, що спірний автомобіль був зареєстрований державними органами влади в тому числі іноземними, що не пов`язано з його транспортуванням, в такому випадку суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про необхідність часткового задоволення позову.

У даному випадку, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що позивач надав достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення коду товару. Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують визначення коду товару, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню іншого коду.

Слід вказати про те, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленим декларантом кодом товару.

З урахуваннями викладеного, Верховний Суд вважає обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції, що позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявлених значень, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки, правильність визначення коду товару позивачем відповідачем належними доказами не спростована, наявність належних підстав для прийняття рішення про визначення коду товару та картки відмови - відповідачем не доведена.

Положеннями статті 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою-другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірність та обгрунованість рішення від 22.09.2015 №КТ-115-2015 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску та пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.09.2015 №100260001/2015/0130.

Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судами попередніх інстанцій та дослідженню наявних доказів. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга відповідача не містить.

У свою чергу, суд касаційної інстанції не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог та скасування рішення суду першої інстанції, яким у задоволенні позову відмовлено, у частині визнання протиправними дій відповідача щодо прийняття рішень про визначення коду товару від 22.09.2015 №КТ-115-2015 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.09.2015 №100260001/2015/0130

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушуються, створено або створюють перешкоди для реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Згідно частин третьої, четвертої статті 7 МК України засади митної справи, зокрема, правовий статус митних органів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються цим Кодексом та іншими законами України.

Безпосереднє керівництво здійсненням митної справи покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику.

Як слідує, повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, та законами України.

При цьому, слід зауважити, що відповідач наділений повноваженнями на прийняття оскаржуваних рішень. Суд касаційної інстанції звертає увагу, що контролюючим органом фактично реалізована його компетенція. У свою чергу, позивач реалізував своє право на оскарження прийнятого рішення та судовий захист шляхом звернення з адміністративним позовом.

Крім того, норми КАС України, дають підстави вважати, що належним способом захисту прав позивача в даному випадку є визнання протиправними та скасування рішень, прийнятих контролюючим органом внаслідок визначення коду товару, а само по собі визнання таких дій протиправними не поновлять прав позивача у спірних правовідносинах.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції вбачає підстави для скасування рішення апеляційного суду в частині задоволення позовних вимог про визнання дій неправомірними та в цій частині слід залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Правилами статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Згідно частини першої статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Київської міської митниці Державної фіскальної служби щодо прийняття рішень про визначення коду товару від 22.09.2015 №КТ-115-2015 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.09.2015 №100260001/2015/0130 - скасувати. У цій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2016 - залишити в силі.

У решті постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду