Справа № 400/2785/19
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/2785/19
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусик А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.,

за участю представника апелянтів - Косовської І.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року, ухвалене в порядку письмового провадження в м. Миколаєві, по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛІНКОР ІНВЕСТ" до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, яке оформлене протоколом в частині внесення товариства з обмеженою відповідальністю "Глінкор Інвест" () до "Журналу ризикових платників";

- зобов`язати Головне управління ДФС у Миколаївській області виключити в частині товариство з обмеженою відповідальністю "Глінкор Інвест" () з переліку ризикових платників податків в режимі "Журнал ризикових платників податків" розділу "Робота Комісії регіонального рівня" підсистеми "Аналітична система" ITC "Податковий блок";

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України про відмову товариству з обмеженою відповідальністю " Глінкор Інвест" () в реєстрації податкової накладної №30 від 20.07.2019р.в ЄРПН за № 1257290/41712874 від 20.08.2019р.;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України (; Львівська площа,8, м.Київ, 04053) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 20.07.2019 р. № 30 подану товариством з обмеженою відповідальністю "Глінкор Інвест" ();

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України про відмову товариству з обмеженою відповідальністю " Глінкор Інвест" () в реєстрації податкової накладної № 33 від 23.07.2019р.в ЄРПН за№ 1257288/41712874 від 20.08.2019р.;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України (; Львівська площа,8, м.Київ, 04053) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 23.07.2019 р. № 33 подану товариством з обмеженою відповідальністю "Глінкор Інвест" ();

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України про відмову товариству з обмеженою відповідальністю "Глінкор Інвест" () в реєстрації податкової накладної № 34 від 24.07.2019р.в ЄРПН за № 1257291/41712874 від 20.08.2019р.;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України (; Львівська площа,8, м.Київ, 04053) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 24.07.2019 р. № 34 подану товариством з обмеженою відповідальністю "Глінкор Інвест" ();

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДФС у Миколаївській області про відмову товариству з обмеженою відповідальністю "Глінкор Інвест" () в реєстрації податкової накладної № 37 від 25.07.2019р. в ЄРПН за № 1252865/41712874 від 14.08.2019р.;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України (; Львівська площа,8, м.Київ, 04053) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 25.07.2019 р. № 37 подану товариством з обмеженою відповідальністю "Глінкор Інвест" ();

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (; 04053, м.Київ, Львівська площа, буд.8) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Глінкор Інвест" () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 5763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 00 коп.;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (; 04053, м.Київ, Львівська площа, буд.8) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Глінкор Інвест" () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3842 (три тисяч вісімсот сорок дві) грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішення відповідачів від 20.08.2019р. та від 14.08.2019р. порушують права та законні інтереси платника податків, а також прийняті всупереч приписам податкового та іншого законодавства, тому підлягають скасуванню. Позивач вважає, що відповідно до ст.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної-розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. за №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Постанова №117) зі змінами та доповненнями (Постанова КМУ № 936 від 24.10.2018р.). Відповідач не вірно визначив критерії ризику, що вплинули на можливість реєстрації податкових накладних. позивачем до контролюючого органу були надані всі необхідні пояснення, первинні документи, додатки, достатні для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних, що підтверджують специфіку ТОВ "Глінкор Інвест" та свідчать про реальність здійснення господарських операцій, які податковий орган не перевірив та не взяв до уваги при прийнятті оскаржуваних рішень.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Головне управління ДПС у Миколаївській області надали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДФС у Миколаївській області про включення підприємство до переліку ризикових підприємств та зобов`язання ГУ ДФС у Миколаївській області виключити позивача з переліку та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити повністю. Доводами апеляційної скарги зазначено, що функція виявлення ризикових підприємств та застосування до них описаних заходів з метою недопущення втрат бюджету та захисту інтересів держави покладено на податкові органи. Втручання у цю процедуру є порушенням дискреційних повноважень відповідача. Згідно із інформацією, яка міститься в протоколі №124 від 01.08.2019 р., від ДФС України до ГУ ДФС у Миколаївській області надійшов лист №24680/7/99-99- 29-02-02-17 від 31.07.2019р. (копія наявна у матеріалах справи), згідно якого за результатами проведеного аналізу зареєстрованих податкових накладних у ЄРПН були виявлені платники, які здійснюють операції, що мають ймовірно «безтоварний характер», а саме: ТОВ «Глінкор Інвест" (41712874) здійснюють реалізацію відмінного від придбаного товару контрагентам покупцям без наявних трудових та матеріальних ресурсів. Керівник та головний бухгалтер ТОВ «Глінкор Інвест» гр.. ОСОБА_1 являється одночасно посадовою особою ще на 2 СГД, які перебувають на обліку у територіальних органах ГУ ДФС у Миколаївській області. З урахуванням викладеного у зазначеному листі та з метою запобігання розповсюдження схемного податкового кредиту Комісією прийнято рішення щодо внесення ТОВ «Глінкор Інвест» до Жкрналу ризикових платників з критерієм ризику наявна податкова інформація.

Також, апеляційну скаргу було подано Державною податковою службою України, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування рішень ДФС України від 20.08.2019 р. №1257290/41712874, № 1257288/41712874, № 1257291/41712874; від 14.08.2019 р. № 1252865/41712874 про відмову у реєстрації податкових накладних та зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні позивача від 20.07.2019 р. № 30, від 23.072019 р. № 33, від 24.07.2019 р. №34, від 25.07.2019 р. № 37 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити повністю. Доводами апеляційної скарги зазначено, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних позивача було не надання платником податку розрахункових документів, банківських виписок з особового рахунку, а також відсутність по ланцюгу постачання походження сільськогосподарської продукції. Таким чином, на думку апелянта, позивачем не надано обґрунтованих доводів щодо порушення його прав та законних інтересів з боку Державної податкової служби України та неправомірності дій останнього, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДФС у Миколаївській області позивач зазначає, що як вбачається з рішення суду та свідчать матеріали справи, лист за № 4065/99-99-07- 05-04-18 від 05.11.2018р., яким було повідомлено платника про «ризиковість», а також витяг з протоколу № 124 від 01.08.019р. є необгрунтованими та не вмотивованими, що призводять до обмеження права платника податків бути обізнаним про надання відповідних документів для дослідження податковим органом. Також, представником ТУ ДФС у Миколаївській області так і не надано обґрунтованої відповіді та доказів щодо «Ризиковості здійснення господарських операції» ТОВ «Глінкор Інвест», що ставить під сумнів правомірність прийняття протоколу № 124 від 01.08.2019р. Таким чином, на думку позивача, в апеляційній скарзі так і не зазначено, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин та (або) застосування норм права Миколаївським окружним адміністративним судом, як того вимагає Кодекс адміністративного судочинства України. Натомість, як зазначено в рішенні суду від 04.12.2019р. та як свідчать матеріали справи № 400/2785/19 платником до суду надано копії всіх первинних документів по взаємовідносинам з контрагентом-покупцем, по взаємовідносинам з контрагентом- продавцем, надано пояснення щодо специфіки Товариства та підтверджуючи документи щодо можливості здійснювати відповідну діяльність, тобто всі належні та допустимі докази, які підтверджують взаємовідносини Товариства та спростовують висновки комісії про «Ризиковість господарських операції». З огляду на зазначене, позивач просить залишити апеляційну скаргу ГУ ДФС у Миколаївській області без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління ДПС у Миколаївській області підлягає задоволенню, апеляційна скарга Державної податкової служби України не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Глінкор Інвест" є юридичною особою, що зареєстрована Миколаївською міською радою, має юридичну адресу: м. Миколаїв, вул. Південна, буд. 37, кімната 101, та відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" та є платником податку на додану вартість 07.12.2017 р.

Основний вид діяльності - 10.41 виробництво олії та тваринних жирів.

06.08.2019 р. ТОВ "Глінкор Інвест" намагалось зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 30 від 20.07.2019р., № 33 від 23.07.2019р., № 34 від 24.07.2019р. та податкову накладну № 37 від 25.07.2019р. Проте, отримали квитанції від ДФС України, відповідно до яких повідомлено платника, що документ прийнято, але реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних № 30, 33, 34, 37 відповідно до п. 201.16. ст. 201 ПК України зупинена. Відповідач зазначив, що обсяг постачання товару/послуги 2304 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6. п. І "Критеріїв ризиковості платника податку" та запропонував позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних, у зв`язку з чим дійшов висновку, що рішення комісії ДФС України № 1257290/41712874 від 20.08.2019р., № 1257288/41712874 від 20.08.19 р., № 1257291/41712874 від 20.08.2019 р. та Головного управління ДФС у Миколаївській області № 1252865/41712874 від 14.08.2019р., які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, не відповідають вимогам пп. 1,3 ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки винесені необгрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, відтак є протиправними, тому підлягають скасуванню.

Крім цього, суд першої інстанції скасував рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області в частині внесення ТОВ «Глінкор Інвест» до Журналу ризикових платників та зобов`язав Головне управління ДФС у Миколаївській області виключити ТОВ «Глінкор Інвест» з переліку ризикових платників податків.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень комісії Державної фіскальної служби України про відмову Товариству в реєстрації податкових накладних та зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до п.12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1. статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16. статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).

Відповідно до пункту сьомого Прикінцевих та перехідних положень Закону №2245-VIII Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

21 лютого 2018 року на виконання вимог Закону №2245-VIII Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 117).

Згідно з пунктом 5 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до пункту 6 Порядку №117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згвідно з п. 13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 14 порядку №117 визначено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, який включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно з п. 15 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Відповідно до п. 16 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначена Порядком №117 (додаток 2 до Порядку), передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкреслені.

Окремими положеннями Порядку №117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

На час виникнення спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом Державної фіскальної служби України від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18 за погодженням з Міністерством фінансів України від 22 березня 2018 року. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

Так, відповідно до пункту 1.6. вказаних вище Критеріїв ризиковості платника податку комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Тобто, вказаний пункт містить декілька підстав для встановлення ризиковості платника податків. Тому, колегія суддів зазначає, що посилання на пункт 1.6 не достатньо для визначення критерію ризиковості. Податковий орган зобов`язаний чітко вказати конкретний вид критерію.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація податкових накладних №№30, 33, 34, 37 від 20.07.2019 р., 23.07.2019 р., 24.07.2019 р., 25.07.2019 р. відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 2304 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій». ПН/РК відповідає вимогам п.п. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 29 оборот, а.с. 33 оборот, а.с. 37 оборот, а.с. 40 оборот).

Колегія суддів зазначає, що встановити із наявних в матеріалах справи копій квитанцій від 06.08.2019, які саме із перелічених критеріїв пп. 1.6. п.1. "Критеріїв ризиковості платника податку" стосуються позивача не можливо, відповідачами не було надано жодних доказів щодо приналежності позивача до перелічених категорій ризикових платників податків.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в квитанціях не зазначено конкретного чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в ЄРПН. Замість цього вказується лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям ризиковості платника податку, визначених пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, тоді як підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв містить у собі визначення семи різних критеріїв.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до вказаного вище Порядку №117, ТОВ "Глінкор Інвест" направило до комісії регіонального рівня - ГУ ДФС у Миколаївській області повідомлення № 30, 33,34,37 від 12.08.2019р., а також копії документів, необхідних для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних, що підтверджується матеріалами справи.

Про їх прийняття ДФС України надіслала квитанції №2 від 12.03.2019р., від 13.08.2019р. якими повідомлено платника, що документ доставлено до районного рівня та прийнято.

При цьому судом встановлено, що у зазначених повідомленнях було детально розписано специфіку діяльності підприємства, яка податковим органом не взята до уваги, натомість специфіка роботи Товариства полягає в тому, що одним із видів економічної діяльності ТОВ "Глінкор Інвест " - відповідно до реєстраційних документів - до КВЕД 10.41. - "виробництво олії та тваринних жирів", КВЕД 10.91. - "виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах".

Підприємство для здійснення господарської діяльності придбає у своїх постачальників соєві боби за кодом УКТ ЗЕД 12019 "соєві боби подрібнені або неподрібнені" та займається виробництвом соєвої олії та макухи. Для переробки зазначеного товару заключено с бізнес-партнером ТОВ "Констант Агро" договір на переробку давальницької сировини № 0512-18 від 05.12.2018р., за яким ТОВ "Глінкор Інвест" передає, для переробки сировину та зобов`язується оплатити роботи, а ТОВ "Констант Агро" зобов`язується виконати роботу з переробки давальницької сировини - зерно соі та виготовити готову продукцію - олію та макуху соєву.

Після здійснення переробки соєвих бобів та отримання готової продукції ТОВ "Глінкор Інвест" реалізовує готову продукцію та з урахуванням норм податкового законодавства, реєструє податкові накладні в ЄРГТН - код товару згідно з УКТ ЗЕД 1507 "олія соєва та фракції, рафіновані або нерафіновані, але без зміни хімічного складу" та УКТ ЗЕД 2304 "Макуха та інші тверді відходи і залишки, одержані під час вилучення соєвої олії, мелені або немелені, негранульовані або гранульовані".

Отже, посилання податкового органу в квитанціях про зупинення податкових накладних на "обсяг постачання товару/послуги 2304 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання" є недоречним, оскільки Товариство є переробником та продукція на "вході" під одним кодом УКТЗЕД, а на "виході" під іншим.

Разом з повідомленнями № 30,33,34,37 позивачем направлено засобами електронного зв`язку через "Електронний кабінет платника " наступні копії первинних документів оформлених належним чином достатніх для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних, а саме: підтверджуючих придбання товару - сої : (договір поставки № 1206-19 від 12.06.2019р.- постачальник ПСП "Мамаївське", довіреність № 40 від 27.06.19р., видаткові накладні № 1 від 02.07.19р., № 2 від 03.07.19р., товарно-транспортні накладні № 1 від 02.07.2019р., № 2 від 03.07.2019р., банківська виписка на перерахування коштів за поставлену продукцію, платіжні доручення № 297 від 18.06.19р., № 302 від 19.06.19р.. № 311 від 24.06.19р., №318 від 27.06.19р. на перерахування коштів за поставлену продукцію, оборотно-сальдова відомість по рах.631 за червень-липень 2019р.); (договір поставки № 24/06/19 від 24.09.2019р. - постачальник ТОВ "Вінал Агро", додаткова угода № 1 від 03.07.19р., довіреність № 39 , видаткова накладна № 35 від 01.07.19р., ТТН № 2325, 2326 від 01.07.19р., рахунок № 105 від 25.06.19р., банківська виписка за червень-серпень2019р., платіжні доручення № 320 від 01.07.19р., № 331 від 03.07.19р., № 315 від 27.06.19р., № 317 від 27.06.19р., сальдова відомість по рах.631 за червень-липень 2019р.); (договір купівлі-продажу № 0507-19 від 05.07.19р. - постачальник ТОВ "ДАРК ПАК", специфікація № 2 від 05.07.19р., довіреність № 46, видаткова накладна № 802, ТТН № 155,156 від 18.07.19р., банківська виписка за червень-серпень 2019р., платіжні доручення № 367 від 24.07.19р., № 393 від 02.08.19р., № 394 від 02.08.19р., № 423 від 09.08.19р., складська картка № 00-00000007-1Н, оборотно-сальдова відомість по рах.631 за липень- серпень 2019р.); реалізацію товару - макухи соєвої: (договори поставок № 61/БКЗ від 28.05.2019р. - покупець ТОВ "Бориспільській комбікормовий завод", якісні показники товару від 08.05.19р., якісне посвідчення від 19.07.19р., довіреності на отримання товару, видаткові накладні № 168 від 20.07.19р., № 171 від 23.07.19р., № 172 від 24.07.19р., 175 від . 25.07.19р. товарно-транспортні накладні № 168, 7, 157,19, рахунки-фактури № 168,171,172,175 отримання товару, картки складського обліку товару, банківська виписка за червень 2019р. на перерахування коштів за поставлений товар, оборотно-сальдова відомість по рах. 361).

Товариством також додатково були надані копії наступних документів: договір орендованих (офісних) приміщень згідно Договору № 1/11 від 01.07.2019р., договір про надання послуг з вантажоперевезення № 01-ПІ 9 від 01.07.19р., акт № 6 від 16.07.19р. прийняття робіт, платіжне доручення № 333 від 04.07.19р., № 337 від 05.07.19р. на перерахування коштів за надання послуг; договір № 0512-18 від 05.12.18р. на переробку давальницької сировини з ТОВ "Констант Агро", акт про надання послуг № 18 від 31.07.19р.,платіжне доручення № 365 від 24.07.19р. на перерахування коштів за надані послуги; бухгалтерська довідка від 09.08.19р. про специфіку діяльності Товариства;

Також, підприємством до податкового органу районного рівня були подані: податковий розрахунок Ф.№1-ДФ за 2 квартал 2019р. згідно якого в трудових відносинах перебувають 7 чоловік; податкова декларація з ПДВ за липень 2019р. та Додаток №5 якою визначено податкові зобов`язання з ПДВ по відповідних поставках.

Крім того, позивачем раніше був надісланий Додаток до Критеріїв (Таблиця даних платника податку ПДВ) № 2 від 22.11.18 р., яка надає інформацію щодо видів економічної діяльності відповідно до Класифікатора ВЕД, кодів товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються (виготовляються) та/або придбаваються (отримуються) платником, тобто інформація щодо придбання товару за певним кодом УКТ ЗЕД - 12019 (соя) та реалізацію за іншими кодами УКТ ЗЕД - 1507 (олія соєва), 2304 (макуха соєва) з урахуванням специфіки діяльності підприємства.

22.11.2018р. позивачу надійшла квитанція № 1 в якій зазначено: "Документ збережено на Центральному рівні. Документ буде оброблено у складі пакету пов 'язаних документів, подбайте про прийом квитанції № 2 щодо результатів перевірки та прийняття/неприйняття Вашого електронного документу."

Але, як вказує позивач в позові - квитанція № 2 так і не надійшла до товариства.

Враховуючи вищезазначені факти суд приходить до висновку, що товариством з урахуванням чинного законодавства були надані всі необхідні пояснення, первинні документи, додатки достатні для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних, які підтверджують специфіку товариства та свідчать про реальність здійснення господарських операції які контролюючий орган прийняв до уваги.

Отже, колегія суддів погоджується з висновокм суду першої інстанції, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, які прийняті на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, теж є порушенням норм чинного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що контролюючий орган, обмежився лише загальним формулюванням наданих позивачем документів, не зазначивши конкретно, які саме документи не надано позивачем.

Пунктом 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Судом встановлено, що позивачем отримано:

від ДФС України 20.08.2019р.: рішення за № 12572904/41712874, № 1257288/41712874, за № 1257291/41712874 від 20.08.2019р про відмову в реєстрації податкової накладної № 30 від 20.07.2019р., № 33 від 23.07.2019р., № 34 від 24.07.2019р. з підстав: "ненадання платником податку копій документів: "Розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків";

від Головного управління ДФС у Миколаївській області 22.08.2019р.: рішення № 1252865/41712874 від 14.08.2019р. про відмову в реєстрації податкової накладної № 37 від 25.07.2019р. з підстав "неподання платником копій документів, які складені з порушенням законодавства: по ланцюгу постачання відсутнє походження сільськогосподарської продукції (сої)".

З відповідними рішеннями комісії позивач не погоджується, тому звернувся до суду з відповідним позовом.

Відносно рішення за № 12572904/41712874, рішення за № 1257288/41712874, рішення за № 1257291/41712874 від 20.08.19р. які надійшли від центрального рівня (ДФС України). Платник саме надавав на розгляд Комісії пакет документів в якому були надані платіжні доручення на перерахування за поставлений товар та копії банківських виписок які зазначені вище, відповідне підтверджує і квитанції від 12.08.2019р., 13.08.2019р. про прийняття відповідних документів ДФС;

Відносно рішення за № 1252865/41712874 від 14.08.2019р. - районного рівня (ГУ ДФС у Миколаївській області) контролюючий орган не зазначив конкретного документу, який, на його думку, платником не надано, лише зазначено "по ланцюгу постачання відсутнє походження сільськогосподарської продукції (сої)".

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з виснвоокм суду першої інстанції, що підстави для відмови в реєстарції податкових накладних визначені відповідачами, є такими, що не відповідають нормам податкового законодавства, оскільки порушує вимоги п. 14 Порядку № 117 щодо переліку необхідних документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової наладної.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком судку першої інстанції, що відповідні рішення Комісії за № 1257290/41712874 від 20.08.2019р., 1257288/41712874 від 20.08.2019р., № 1257291/41712874 від 20.08.2019р., № 1252865/41712874 від 14.08.2019р. щодо відмови в реєстрації податкових накладних прийняті не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, у зв`язку з чим є протиправними та підлягають скасуванню, у зв`язку з чим також є вірним про зобов`язання зареєструвати податкові накладні.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, яке оформлене протоколом в частині внесення товариства з обмеженою відповідальністю "Глінкор Інвест" () до "Журналу ризикових платників" та зобов`язання Головного управління ДФС у Миколаївській області виключити в частині Товариство з обмеженою відповідальністю "Глінкор Інвест" () з переліку ризикових платників податків в режимі "Журнал ризикових платників податків" розділу "Робота Комісії регіонального рівня" підсистеми "Аналітична система" ITC "Податковий блок", колегія суддів зазначає наступне.

Контролюючий орган здійснює моніторинг податкових накладних/розрахунків коригування шляхом аналізу наявної податкової інформації, що міститься в інформаційних ресурсах ДФС з метою виявлення ризиків порушення норм податкового законодавства.

Здійснюючи моніторинг, контролюючий орган виявляє ризик порушення норм податкового законодавства, який проявляється у ймовірності складання та надання податкової накладної з порушенням ПК України та неможливості здійснення операцій з постачання товарів/послуг дані про які зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку виконання свого податкового обов`язку.

Дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, незалежно від джерела її отримання (чи то отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, чи то за результатами засідання Комісії ГУ ДФС), є службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків в порядку передбаченому ПК України та нормативно-правових актів, прийнятих на виконання вимог цього Кодексу. Способом здійснення таких дій є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Інформація, зібрана відповідно до норм ПК України, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Обов`язковою ознакою дій/бездіяльності/рішень суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Дії контролюючого органу щодо внесення до Інтегрованої системи результатів засідання Комісії (за результатами, якої не приймалось рішення про відмову у реєстрації податкової накладної) рівно як і протокол Комісії не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовуються для виконання покладених на контролюючі органи, функцій та завдань) з метою здійснення відповідних прав та обов`язків.

Така позиція вже викладалась Верховним Судом у постанові від 20.11.2019 у справі №480/4006/18.

Колегія суддів також зазначає,, що на користь цієї позиції свідчить аналіз положень підпункту 201.16.3. пункту 201.16. статті 201 Податкового кодексу України в редакції, яка вже не діяла на час спірних правовідносин, проте чітко визначала, що саме рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Після внесення змін до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України Законом № 2245-VIII законодавець виключив зазначену норму з Кодексу, надавши повноваження Кабінету Міністрів України визначати порядок та підстави реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Кабінет Міністрів України від 21 лютого 2018 року постановою №117 затвердив Порядок розгляду скарг на рішення комісій регіонального рівня, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації. Аналіз положень цього Порядку свідчить про те, що платник податків має оскаржити в адміністративному або судовому порядку саме рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з дня набрання таким рішенням чинності.

Колегія суддів зазначає, що віднесення Комісією контролюючого органу Товариства до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості є передумовою зупинення податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. В подальшому відповідність критеріям ризиковості має бути спростовано платником податків шляхом подання на вимогу податкового органу переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, і лише ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування або ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку або надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства є підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування.

Отже, законодавством передбачено певний порядок виконання податковими органами своїх функцій щодо податкового контролю, що в правовідносинах, які розглядаються, визначений у формі перевірки наданих платником податків пояснень та документів щодо проведених ним операцій. А тому, саме рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН призведе до певних негативних правових наслідків для платника податків, та, вважаючи рішення контролюючого органу неправомірним, особа може звернутись до суду за захистом прав, (свобод) та інтересів від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, і в межах цього спору підставами позову, серед іншого, можуть бути доводи щодо неправомірності дій контролюючого органу по віднесенню платника податків до переліку таких платників податків які відповідають критеріям ризиковості.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 27.08.2019 у справі №540/2077/18.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що використання контролюючим органом податкової інформації, наявної в інформаційних системах ДПС або внесення інформації в такі бази за результатами її опрацювання у певний спосіб здійснення податкового контролю, зокрема, віднесення Товариства до платників, які відповідають критеріям ризиковості, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, безпосередньо рішення Комісії по віднесенню платника податків до переліку таких платників які відповідають критеріям ризиковості без прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних / розрахунків коригувань не порушує права та інтереси позивача.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 березня 2020 року у справі № 240/3665/19.

З огляду на зазначене, колегія суддів зазначає, що належним способом захисту прав позивача є саме визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні, у зв`язку з чим суд першої інстанції інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в частині визнаня протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, яке оформлене протоколом в частині внесення товариства з обмеженою відповідальністю "Глінкор Інвест" () до "Журналу ризикових платників"; зобов`язаня Головного управління ДФС у Миколаївській області виключити в частині товариство з обмеженою відповідальністю "Глінкор Інвест" () з переліку ризикових платників податків в режимі "Журнал ризикових платників податків" розділу "Робота Комісії регіонального рівня" підсистеми "Аналітична система" ITC "Податковий блок".

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення припустився порушень норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині, у зв`язку з чим судове рішення підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, яке оформлене протоколом в частині внесення товариства з обмеженою відповідальністю "Глінкор Інвест" () до "Журналу ризикових платників"; зобов`язаня Головного управління ДФС у Миколаївській області виключити в частині Товариство з обмеженою відповідальністю "Глінкор Інвест" () з переліку ризикових платників податків в режимі "Журнал ризикових платників податків" розділу "Робота Комісії регіонального рівня" підсистеми "Аналітична система" ITC "Податковий блок" з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року - скасувати в частині визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, яке оформлене протоколом в частині внесення товариства з обмеженою відповідальністю "Глінкор Інвест" () до "Журналу ризикових платників" та зобов`язання Головного управління ДФС у Миколаївській області виключити в частині товариство з обмеженою відповідальністю "Глінкор Інвест" () з переліку ризикових платників податків в режимі "Журнал ризикових платників податків" розділу "Робота Комісії регіонального рівня" підсистеми "Аналітична система" ITC "Податковий блок".

Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В решті рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року - залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26.06.2020 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик