Справа № 280/923/20
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 червня 2020 року Справа № 280/923/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Фесик А.В.

представника позивача: Хілько А.В.

представника відповідача: Радова С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛІОН»

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛЛІОН» (далі - позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 04.10.2019 №, №.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив (вх.№14893 від 30.03.2020). Зокрема зазначив, що висновки, які вказані в Акті стосовно порушення TOB «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛЛІОН» є необґрунтованими та такими, що не обґрунтовані нормами чинного законодавства, а відтак податкові повідомлення-рішення, які прийняті на підставі цього Акту є протиправними. Вказує, що первинні документи, які були надані до перевірки, містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди суб`єктами господарювання. Тому, надані первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. Зазначає про те, що первинні документи надані до перевірки не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», статті 44 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак повинні сприйматися податковим органом як беззаперечні докази реальності вчинення господарських операцій. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх. №12475 від 17.03.2020), посилаючись на те, що під час перевірки було встановлено, що ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛЛІОН» здійснено придбання товарів (послуг) на підставі договорів, укладених з ТОВ «ХАНТЕР-ЛТД», ТОВ «ВІННЕР КОМ», ТОВ «ЛАНГВАЖ». При цьому контролюючим органом було встановлено, що не підтверджено господарські операції стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. Враховуючи вищевикладене, відбулося фактичне оприбуткування товарно-матеріальних цінностей, робіт (послуг), джерело походження яких не встановлене. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою судді від 17.02.2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 17.03.2020.

17.03.2020 ухвалою суду відкладено підготовче засідання в адміністративній справі на 23.04.2020.

23.04.2020 ухвалою суду відкладено підготовче засідання в адміністративній справі на 26.05.2020.

26.05.2020 протокольною ухвалою закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 26.05.2020 та оголошено перерву у розгляді справи до 04.06.2020 року.

У судовому засіданні 04.06.2020, на підставі ст. 243 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Відповідно до ст. 229 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: звукозаписуючого пристрою "Акорд".

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Судом з матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛІОН» () зареєстровано як юридичну особу 17.05.2017 року, за записом № 0042798. Місцезнаходженням підприємства є: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 51, офіс 8 (том 1, а.с.166).

На підставі направлення №1818, від 22.08.2019 року виданого Головним управлінням ДФС у Запорізької області Бочковій Наталії Юріївні, головному державному ревізору-інспектору відділу перевірок з окремих управління аудиту ГУ ДФС у Запорізькій області, раднику податкової та митної справи ІІ рангу, відповідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п. 75.1 ст.75, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі по тексту рішення ПК України), на підставі наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області №2933 від 22.08.2019 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛІОН» за період діяльності січень, лютий 2019 року з питань дотримання вимог податкового законодавства України по взаємовідносинам з контрагентами постачальниками ТОВ «ХАНТЕР-ЛТД», ТОВ «ВІННЕР КОМ», ТОВ «ЛАНГВАЖ» у лютому 2019 року, показників декларацій з податку на додану вартість за період січень, лютий 2019 року та фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2019 року, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

Перевірка проводилась у період з 22.08.2019 року по 29.08.2019 року, за результатами якої складено Акт перевірки від 05.09.2019 року №9/08-01-05-07/41339291 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки TOB «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛЛІОН» () (том. 1, а.с.10-31).

В Акті перевірки від 05.09.2019 року №9/08-01-05-07/41339291 контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем:

- п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 1 квартал 2019, на загальну суму 1166461 грн.

- пп. 14.1.36, пп. 14.1.181, п.п.14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено від`ємне значення з податку на додану вартість за лютий 2019 року на загальну суму 1296068 грн.

Не погодившись із висновками Акту перевірки, позивачем було подано заперечення №2019/09/354-19 від 20.09.2019 на Акт перевірки від 05.09.2019 року №9/08-01-05-07/41339291 (том 1, а.с. 37-38).

Відповіддю на заперечення №4800/10/08-01-05-07-13 від 01.1.2019 Головне управління ДПС у Запорізькій області висновки Акту перевірки від 05.09.2019 року №9/08-01-05-07/41339291 залишено без змін (том 1, а.с. 39-41).

На підставі висновків Акту перевірки від 05.09.2019 року №9/08-01-05-07/41339291 контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 04 жовтня 2019 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛЛІОН» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1749691,50 грн., з яких 1166461 грн. податкове зобов`язання та в сумі 583230,50 грн. застосовано штрафні санкцій (том 1, а.с. 42);

- № від 04 жовтня 2019 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛЛІОН» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) з податку на додану вартість на загальну суму 1296068 грн. (том 1, а.с. 43).

Позивач направив на адресу Державної податкової служби України скаргу про перегляд вказаних податкових повідомлень-рішень (том 1, а.с. 44-47).

ДПС України прийнято рішення про результати розгляду скарги, відповідно до якого податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга підприємства - без задоволення (том 1, а.с. 49-50).

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу. (пункт 135.1 статті 135 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Приписами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Разом з тим, пунктом 187.1 статті 187 ПК України, визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу. (підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України)

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За приписами пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88.

Згідно з пунктом 1.2 Положення № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. (пункт 2.1. Положення № 88).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

З матеріалів справи вбачається, що Між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛІОН» (далі покупець) та TOB «ХАНТЕР-ЛТД» (далі продавець) укладений договір поставки № 2019/01-8 від 16.01.2019 року (том 1, а.с.51-53).

Пунктом 1.1 договору визначено, що на умовах, викладених в розділах цього договору, постачальник зобов`язується поставити у власність покупця товар в асортименті, кількості, в терміни, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому договорі та специфікаціях, що є невід`ємними частинами договору.

Судом досліджено надані документи та встановлено, що на виконання вказаного договору сторонами підписані: рахунки на оплату №10 від 16.01.2019, №11 від 16.01.2019, №12 від 16.01.2019, №13 від 16.01.2019, №14 від 16.01.2019, №15 від 16.01.2019, №16 від 16.01.2019, №17 від 16.01.2019, №18 від 16.01.2019, №19 від 16.01.2019; видаткові накладні №10 від 16.01.2019, №11 від 16.01.2019, №12 від 16.01.2019, №13 від 16.01.2019, №14 від 16.01.2019, №15 від 16.01.2019, №16 від 16.01.2019, №17 від 16.01.2019, №18 від 16.01.2019, №19 від 16.01.2019.

Позивачем надано платіжні доручення №1189 від 18.03.2019 на суму 200000,00 грн., №1190 від 18.03.2019 на суму 200000,00 грн., №1187 від 18.03.2019 на суму 250000,00 грн., №1186 від 18.03.2019 на суму 250000,00 грн., №1183 від 18.03.2019 на суму 250000,00 грн., №1184 від 18.03.2019 на суму 250000,00 грн., №1185 від 18.03.2019 на суму 250000,00 грн., №1184 від 18.03.2019 на суму 150000,00 грн.

В якості доказів перевезення товару в матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні №Р10 від 16.01.2019 року, №Р11 від 16.01.2019 року, №Р12 від 16.01.2019 року, №Р13 від 16.01.2019 року, №Р14 від 16.01.2019 року, №Р15 від 16.01.2019 року, №Р16 від 16.01.2019 року, №Р17 від 16.01.2019 року, №Р18 від 16.01.2019 року, №Р19 від 16.01.2019 року, рахунок на оплату №16012019.3 від 16.01.2019 та №145 від 31.05.2019, акт надання послуг №145 від 31.05.2019, платіжні доручення №1350 від 29.08.2019 та №1268 від 31.05.2019.

Крім того в матеріалах справи наявна картка рахунку 6851 за січень 2019 (том 1, а.с.51-85).

В якості доказів реалізації позивачем придбаного товару контрагентам надано договори, рахунки на оплату, видаткові накладні, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні та інші документи які підвереджують реальність дій (том 1, а.с.86-122).

Так Між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛІОН» (далі замовник) та TOB «ХАНТЕР-ЛТД» (далі виконавець) укладений договір про надання консультаційних послуг №2019/01-2 від 03.01.2019 року.

Пунктом 1.1 договору визначено, що виконавець зобов`язується надати, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити на умовах в порядку, передбачених цим договором консультаційні послуги з питань оподаткування (том 1, а.с.123-124).

Судом досліджено надані документи та встановлено, що на виконання вказаного договору сторонами підписані: рахунок на оплату №1 від 31.01.2019, акт надання послуг №1 від 31.01.2019, платіжне доручення №1128 від 18.02.2019 (том 1, а.с.123-126).

По взаємовідносинам між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛІОН» та ТОВ «ВІННЕР КОМ» судом встановлено, що між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛІОН» (далі покупець) та ТОВ «ВІННЕР КОМ» (далі - постачальник) укладено договір поставки №2019/01-6 від 25.01.2019 (том 1, а.с.127-129).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю, а покупець прийняти й оплатити товар трансформатори у повному розмірі на умовах в порядку, визначених цим договором. Пункт 1.4, поставка товару здійснюється на умовах EXW склад постачальника транспортом та за рахунок покупця. Пункт 5.2, розрахунки за поставлений постачальником товар здійснюються протягом 180 банківських днів з моменту поставки товару або у інший строк, попередньо домовлений між сторонами, про що сторонами укладається додаткова угода до даного договору.

Судом досліджено надані документи та встановлено, що на виконання вказаного договору сторонами підписані: рахунки на оплату №24 від 25.01.2019, №25 від 25.01.2019; видаткові накладні №24 від 25.01.2019, №25 від 25.01.2019,

Між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛІОН» (далі покупець) та TOB «ЛАНВАЖ» (далі постачальник) укладений договір поставки № 2019/01-3 від 16.01.2019 року (том 1, а.с.132-135).

Пунктом 1.1 договору визначено, що на умовах, викладених в розділах цього договору, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю, а покупець прийняти й оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором.

Пункт 1.4, поставка товару здійснюється на умовах EXW склад постачальника транспортом та за рахунок покупця.

Пункт 5.2, розрахунки за поставлений постачальником товар здійснюються протягом 90 банківських днів з моменту поставки товару або у інший строк, попередньо домовлений між сторонами, про що сторонами укладається додаткова угода до даного договору.

Судом досліджено надані документи та встановлено, що на виконання вказаного договору сторонами підписані: рахунки на оплату №33 від 19.02.2019, №34 від 19.02.2019, №35 від 19.02.2019; видаткові накладні №33 від 19.02.2019, №34 від 19.02.2019, №35 від 19.02.2019.

Позивачем надано платіжні доручення №1131 від 19.02.2019 на суму 520980,00 грн., №1133 від 19.02.2019 на суму 515100,00 грн., №1132 від 19.02.2019 на суму 484800,00 грн.

В якості доказів перевезення товару в матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні №Р33 від 19.02.2019 року, №Р34 від 19.02.2019 року, №Р35 від 19.02.2019 року.

Також в матеріалах справи наявний укладений між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛІОН» (далі відправник) та ТОВ «ГРЕИТ» (далі - перевізник) договір про надання транспортних послуг №2018/08-1. Суду на виконання вказаного договору надані документи, з яких встановлено, що сторонами підписані: рахунок на оплату №19022019.1 від 19.02.2019, акт надання послуг №19022019.1 від 19.02.2019, платіжне доручення №1157 від 28.02.2019 (том 1, а.с.143-146).

Також між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛІОН» (далі замовник) та ТОВ «ХАНТЕР-ЛТД» (далі виконавець) укладено договір про надання послуг №2019/01-7 від 03.01.2019 відповідно до якого виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги з механічної, фрезерної, товарної, термічної обробки та дефектоскопії деталей, запчастин, вузлів деталей, наданих замовником, в порядку та на умовах, визначених цим договором. На виконання вказаного договору надані документи: рахунки на оплату №2, №3 №4, №5 від 31.01.2019; акти надання послуг №2, №3, №4, №5 від 31.01.2019 (том 1 а.с.147-152).

Крім того між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛІОН» (далі орендатор) та ПАТ «АТП-0801» (далі орендодавець) укладено договір оренди №09/17-а від 01.08.2017 відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування об`єкт розташований за адресою 69013, м. Запоріжжя, вул. Базова, 9-а. На виконання договору, сторонами підписано акт приймання передачі об`єкту оренди від 01.08.2017 (том 1, а.с.161-163).

На час здійснення господарської операції контрагенти позивача мали спеціальну податкову правосуб`єктність, перебували на обліку платників податків, а також були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що не спростовується відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі - Закон № 996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а його статтею 3 передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно з ст. 1 Закону № 996-ХІV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.

Контролюючим органом також не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження визнання в судовому порядку договорів між позивачем та контрагентами ТОВ «ХАНТЕР-ЛТД», ТОВ «ВІННЕР КОМ», ТОВ «ЛАНГВАЖ» не дійсними.

Згідно зі ст.1 Закону України Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов`язковим для правозастосування органами правосуддя.

У п.38 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі Інтерсплав проти України (заява №803/02, INTERSPLAV проти України) зазначено, що на думку суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Таким чином, твердження контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «ХАНТЕР-ЛТД», ТОВ «ВІННЕР КОМ», ТОВ «ЛАНГВАЖ» з виконання робіт та поставки товарів спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Стосовно посилання відповідача, на те, що відповідно до кримінального провадження слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Тернопільській області №0000007 ТОВ «ХАНТЕР-ЛТД» зазначено як СГД з явними ознаками фіктивності, суд вважає слід зазначити наступне.

Суд не бере до уваги посилання податкового органу на те, що ТОВ «ХАНТЕР-ЛТД» є фігурантами кримінального провадження покладаючи зазначену інформацію в основу висновків про нереальність господарських операцій між контрагентом та позивачем, з огляду на наступне.

Для адміністративного суду преюдиціальне значення має лише вирок суду у кримінальній справі. Інші судові рішення, прийняті в порядку встановленому КПК України, для адміністративного суду є доказами, які підлягають оцінці, а саме виходячи з того, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. А також те, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд зауважує, що податковим органом не надано вироку суду, в якому досліджувались господарські відносини між позивачем ТОВ «ХАНТЕР-ЛТД», в якому міститься документальне підтвердження того, що контрагентом постачальником позивача фактично велась незаконна діяльність з конвертації безготівкових коштів в готівкові, та містить доведені факти наявності умислу та його реалізації з боку контрагентів щодо створення фіктивних суб`єктів господарювання, які в подальшому дійсно здійснювали незаконну діяльність.

Відповідачем не спростовується, що контрагент позивача - ТОВ «ХАНТЕР-ЛТД» на час вчинення господарських операцій мали чинний статус платника ПДВ, повідомлень про відсутність за місцезнаходженням до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено, тому суд виходить з того, що наведені доводи щодо неспроможності контрагента позивача здійснювати певні види господарської діяльності відповідачем як суб`єктом владних повноважень суду не доведені та не підтверджені жодними доказами.

Всі первинні документи, складені в рамках правовідносин між ТОВ «ХАНТЕР-ЛТД», ТОВ «ВІННЕР КОМ», ТОВ «ЛАНГВАЖ» досліджено судом, вони підписані сторонами та скріплені їх печатками, які повністю відповідають вимогам ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України.

За таких обставин, під час розгляду справи судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв в цій частині необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим вимогам КАС України відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що висновок, зроблений відповідачем в акті перевірки від 05.09.2019 року №9/08-01-05-07/41339291, є необґрунтованим, а відтак виходячи за наявного в матеріалах справи розрахунку спірних рішень, наданого суду відповідачем, податкові повідомлення-рішення № та № прийняті 04 жовтня 2019 року, які прийнято на підставі такого висновку є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 243 - 246 КАС України, суд, -

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати прийняті 04 жовтня 2019 року Головним управлінням ДПС у Запорізькій області податкові повідомлення-рішення № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (місцезнаходження: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛІОН» (місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.51, офіс 8, ) судові витрати у розмірі 32020 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст. ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст.295 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення складено та підписано 25.06.2020.

Суддя Н.В. Стрельнікова