Справа № 380/4866/20
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/4866/20
У Х В А Л А
про відмову в забезпеченні позову
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Москаль Р.М., розглянув в порядку письмового провадження заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправною/нечинною та скасування ухвали, зобов`язання вчинити дії,
23.06.2020 на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла поштою позовна заява від 15.05.2020 позивача ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач), від імені якого діє представник ОСОБА_2 , до Львівської міської ради (далі - Львівська міська рада, відповідач) з такими вимогами:
- визнати протиправною/нечинною та скасувати ухвалу 22 сесії 7-го скликання Львівської міської ради №5969 від 21.11.2019 «Про надання гр. ОСОБА_3 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 »;
- зобов`язати Львівську міську раду внести на розгляд сесії та розглянути клопотання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 28.08.2015 щодо безоплатної передачі ОСОБА_1 земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 , що не надані у власність або користування (з можливістю подальшого їх переведення до земель житлової та громадської забудови) відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання в першочерговому порядку;
- зобов`язати Львівську міську раду надати дозвіл ОСОБА_4 В.М. (РНОКПП НОМЕР_1 ) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 , що не надані у власність або користування (з можливістю подальшого їх переведення до земель житлової та громадської забудови) відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання в першочерговому порядку.
Одночасно з позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову від 15.05.2020, просить суд вжити такі заходи забезпечення позову:
- зупинити дію ухвали 22 сесії 7-го скликання Львівської міської ради №5969 від 21.11.2019 «Про надання гр. ОСОБА_3 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 »;
- заборонити Львівській міській раді вчиняти будь-які дії спрямовані на впровадження, вчинення будь-яких дій по виготовленню та/або затвердженню, та/або погодженню проекту землеустрою щодо відведення, оформлення права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням у цій справі;
- заборонити Львівській міській раді приймати будь-яке рішення, ухвалу або інший розпорядчий акт щодо затвердження ОСОБА_3 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0225 га на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку до набрання законної сили рішенням у цій справі.
Обґрунтування позовної заяви та заяви про забезпечення його зводиться до того, що Львівська міська рада шляхом прийняття оскарженої ухвали надала ОСОБА_3 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0225 га на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку. Водночас ОСОБА_1 , який є учасником бойових дій, неодноразово звертався до Львівської міської ради з проханням надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком АДРЕСА_3 . Проте Львівська міська рада двічі відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту відведення з метою отримання у власність для індивідуального будівництва згаданої земельної ділянки, вдруге в 2019 році шляхом прийняття ухвали №5680 від 10.10.2019. Представник позивача стверджує, що у випадку не вжиття заходів забезпечення позову може бути утруднене виконання рішення у цій справі, оскільки ОСОБА_3 виготовить проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 , зареєструє право власності на цю земельну ділянку та відчужить її третім особам.
Суд, вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про вжиття заходів забезпечення позову, керується такими нормами права:
статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Відповідно до положень статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з приписами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках:
1) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача;
2) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову.
При цьому, заходи забезпечення позову повинні визначатись з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.
Приймаючи рішення за наслідками оцінки аргументів заявника суд керується такими мотивами:
ОСОБА_1 стверджує, що Львівська міська рада порушила його право на отримання земельної ділянки у бажаному місці, яке є першочерговим з огляду на те, що заявник є учасником бойових дій. Представник заявника просить суд зупинити дію ухвали Львівської міської ради № 5966 від 21.11.2019 про надання ОСОБА_3 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, - тобто індивідуальний акт, що стосується прав та інтересів третьої особи (заявник не є учасником правовідносин, що виникли між Львівською міською радою та ОСОБА_3 ). При цьому описані заявником площі та місце розташування земельних ділянок різняться:
- заявник претендує на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,10 га, яка знаходиться «поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 »;
- ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0225 га на АДРЕСА_1 .
До заяви ОСОБА_1 не долучено доказів, що свідчили б про накладання чи хоча б перетин таких земельних ділянок.
Суд також враховує, що ухвалою №5680 від 10.10.2019 Львівська міська рада відмовила Дудку В.М. у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки і це рішення суб`єкта владних повноважень є чинним. Правомірність ухвали Львівської міської ради №5680 від 10.10.2019 перевіряє Львівський окружний адміністративний суд за позовом ОСОБА_1 в межах судової справи №380/1962/20, провадження у котрій відкрите ще 01.04.2020. В межах справи №380/1962/20 суд не вживав заходів забезпечення позову:
- не зупиняв дію ухвали №5680 від 10.10.2019 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою;
- не забороняв Львівській міській раді вчиняти будь-які дії щодо бажаної для ОСОБА_1 земельної ділянки, що знаходиться «поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 ».
Отже, ОСОБА_1 не має будь-яких речових права бажану земельну ділянку, а обґрунтованість його доводів про наявність в нього законного інтересу на отримання саме цієї ділянки перевіряється судом в іншій судовій справі. При цьому рішення органу місцевого самоврядування про відмову надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту відведення є чинним, а його дія не зупинена в судовій процедурі оскарження. Більше того, сам по собі факт надання ОСОБА_3 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не породжує у нього речових прав на земельну ділянку, а є лише підставою для розробки технічної документації.
За цих обставин суд дійшов висновку, що наведені представником заявника доводи не свідчать ані про очевидну протиправність ухвали Львівської міської ради №5969 від 21.11.2019, що стосується інтересів ОСОБА_3 , ані про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам ОСОБА_1 . Тому в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 слід відмовити.
Суд також не може оминути увагою той факт, що представник ОСОБА_1 15.05.2020 підписав позовну заяву (разом із якою надійшла ця заява про забезпечення позову), всі вимоги котрої (за винятком вимоги оскарження ухвали №5969 від 21.11.2019) є ідентичними до тих, які ОСОБА_1 заявив ще в позові від 23 лютого 2020 року; ці вимоги ОСОБА_1 вже розглядаються судом в межах адміністративної справи №380/1962/20. Тому суд вважає, що представник позивача діє недобросовісно та зловживає процесуальними правами, оскільки подання до суду кількох позовних заяв до того самого відповідача з аналогічним предметом та з аналогічних підстав не допускається.
Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки позивач згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 132, 143, 150, 151, 154, 248, 256, 294, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд
Відмовити у задоволенні заяви представника Петришина А.М. від 15.05.2020 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправною/нечинною та скасування ухвали, зобов`язання вчинити дії.
Судові витрати не розподіляти.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дня її підписання.

Суддя Москаль Р.М.