Справа № 540/634/20
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/634/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Нікітенко А.В.,

за участю:

представника позивачів - Ковальчук І.М.,

представника відповідача - Рябітченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області про скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Звернувшись до суду, позивачі зазначають, що 23 березня 2017 року відповідачем видано накази за № 21-1230/18-17-СГ, №21-1228/18-17-СГ, №21-1229/18-17-СГ, № 21-1231/18-17-СГ, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності із земель, що перебувають у користуванні згідно Державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-ХС №001419, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 03 квітня 2000 року за №143, розташованих за межами населених пунктів на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області в розмірі земельної частки (паю), із земель цільового призначення для ведення фермерського господарства (кадастровий номер :03:001:0061).

На виконання вищезазначених наказів, позивачі розробили проект землеустрою, який отримав позитивний висновок про розгляд проекту землеустрою ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 08 липня 2019 року за №6449/0/80-19, та отримали витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

09 вересня 2019 року позивачі звернулися до відповідача із відповідними заявами про затвердження вищевказаного погодженого проекту.

27 вересня 2019 року позивачі отримали листи, якими відповідач відмовив в затвердженні проекту землеустрою.

Оскільки дані відмови є протиправними не лише за змістом, а й за формою (оскільки відповідач видає розпорядчий документ у формі наказу), позивачі повторно, 10 лютого 2020 року звернулися до відповідача із відповідними заявами.

27 лютого 2020 року на адреси позивачів надійшли накази відповідача за № 2418-СГ, № 2420-СТ, № 2423-СГ, № 2422-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельних ділянок".

Відповідач в наказах вказав наступні підстави для відмови:

- висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Петренка Юрія Івановича містить розбіжності в його реквізитах, а саме: згідно штрих коду зазначеного в нижній частині висновку його реквізити "від 16.07.2019 № 6398/82-19", що не відповідає реквізитам зазначених у верхній частині висновку "від 08.07.2019 №6449/0/80-19";

- відсутнє погодження органу з питань містобудування та архітектури, відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про фермерське господарство" та частини 2 статті 186-1Земельного кодексу України;

- відсутня заява про припинення права постійного користування земельною ділянкою, відповідно до вимог ч. 5 ст. 116 Земельного Кодексу України;

- проект землеустрою не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме ст. 32 Земельного кодексу України, ст. 12, 13 ЗУ "Про фермерське господарство".

Вважають вищевказані накази відповідача протиправними.

Позивачі просять суд:

- визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 27 лютого 2020 року за № 2418-СГ, № 2420-СГ, № 2423-СГ, № 2422-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , загальною площею 19,9990 га в розмірі, що не перевищує розмір земельної частки (паю), на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, із земель що перебувають у користуванні голови ФГ "МАРТИНОВ" згідно Державного акту на право постійного користування землею, на підставі рішення IX сесії XXIII скликання Великоолександрівської районної Ради народних депутатів Великоолександрівського району Херсонської області від 2112.1999 року за № 92, та передачі земельних ділянок у власність;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області видати наказ, яким затвердити погоджений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , загальною площею 19,9990 га в розмірі, що не перевищує розмір земельної частки (паю), Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, із земель що перебувають у користуванні голови ФГ "МАРТИНОВ" згідно Державного акту на право постійного користування землею, на підставі рішення IX сесії ХХШ скликання Великоолександрівської районної Ради народних депутатів Великоолександрівського району Херсонської області від 21.12.1999 року за №92, та передати земельні ділянки у власність членам фермерського господарства громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 16.03.2020 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 06.04.2020 року.

Ухвалою суду від 06.04.2020 року зупинено провадження у справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

27.04.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що відповідно до частини 2 статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Також, згідно статті 14 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство та його члени відповідно до закону мають право: продавати або іншим способом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину; самостійно господарювати на землі; власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену сільськогосподарську продукцію; на відшкодування збитків; спороджувати житлові будинки, господарські будівлі та споруди; реалізовувати вироблену сільськогосподарську продукцію на вітчизняних ринках і представляти на експорт; та інші права.

Тобто, враховуючи вищевикладене, вимоги які викладені відповідно до частини 2 статті 186-1 Земельного кодексу України та статті 14 Закону України "Про фермерське господарство" на час розгляду вищевказаного проекту не було усунуто позивачами та не виконано в повному обсязі.

Згідно зі статтю 13 Закону України "Про фермерське господарство" члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю).

Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства розташованого на території відповідної ради.

Земельна ділянка площею 20,00 га надавалась у користування ОСОБА_1 , правових підстав для передачі безоплатно у приватну власність земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) немає.

Виділення земельної ділянки іншій фізичній особі можлива лише після припинення оренди чи постійного користування землею на підставі частини 5 статті 116 Земельного кодексу України.

Затвердження проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність іншим особам з подальшим наданням цієї ділянки у власність, суперечить положенням частини 5 статті 116 Земельного кодексу України, якою передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відтак, вказані обставини є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою.

Тому, враховуючи вищевикладене, накази Головного управління від 27 лютого 2020 року за № 2418-СГ, М 2420-СГ, № 2422-СГ, № 2423-СГ відповідають вимогам чинного законодавства.

Стосовно зобов`язання затвердити проект землеустрою позивачам, згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03/1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Cуди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі перебирати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки не наділені правом створювати норми права, а вповноважені лише перевіряти вже створені норми на їх відповідність вищим нормативно-правовим актам.

17.06.2020 року поновлено провадження в адміністративній справі.

17.06.2020 року відкладено розгляд справи на 22.06.2020 року.

18.06.2020 року до суду надійшли письмові пояснення. Представник позивачів зазначає, що земельна ділянка щодо якої розроблено проект, що перебуває у користуванні голови ФГ "МАРТИНОВ" згідно Державного акту на право постійного користування землею, на підставі рішення IX сесії XXIII скликання Великоолександрівської районної Ради народних депутатів Великоолександрівського району Херсонської області від 21.12.1999 року за № 92 є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення та є вільною від забудови.

Щодо відсутності заяви про припинення права постійного користування земельною ділянкою, відповідно до вимог ч. 5 ст. 116 Земельного Кодексу України, представник позивачів зазначає, що даний пункт статті 116 передбачає розпорядження органом влади земельними ділянками, які є у власності держави або територіальної громади та перебувають у користуванні осіб на підставі договорів оренди, тобто, що не допускається відчуження орендованих земельних ділянок державної або комунальної власності без згоди на це орендаря.

Крім того, згідно правової позиції Верховного суду, висловленої по справі №820/4852/17 від 30.10.2018 року орган Держгеокадастру не має права відмовити у затвердженні проекту землеустрою, з будь-яких підстав, якщо такий проект погоджено у порядку ст. 186-1 ЗКУ.

У судовому засіданні представник позивачів наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні по суті позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

09.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою, у якій просив затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) членам фермерського господарства "Мартинов":

ОСОБА_1 , площею 4,9344 га;

ОСОБА_4 , площею 5,1867 га;

ОСОБА_2 , площею 4,9178 га;

ОСОБА_3 , площею 4,9601 га;

загальною площею 19,9990 га для ведення фермерського господарства із земель, що перебувають у користуванні згідно Державного акту на право постійного користування землею, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №143, розташованої за межами населених пунктів на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, та передати їх у власність.

До заяви було додано:

проект землеустрою (І примірник);

витяг з державного земельного кадастру про земельну.

09.09.2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявами аналогічного змісту.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 27.09.2019 року № 31-21-0.302-331/60-19 "Про розгляд заяв" повідомлено позивачів про те, що не має правових підстав для задоволення клопотань.

10.02.2020 року позивачі повторно звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявами про затвердження проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок та передачу їх у власність.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 27.02.2020 року № 2418-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області в розмірі земельної частки (паю), кадастровий номер :03:001:0405, із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність, у зв`язку з неусуненням зауважень, викладених у листі Головного управління від 27.09.2019 № 31-21-0.302-331/60-19, а саме:

- висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Петренка Юрія Івановича містить розбіжності в його реквізитах, а саме: згідно штрих коду зазначеного в нижній частині висновку його реквізити "від 16.07.2019 № 6398/82-19", що не відповідає реквізитам зазначених у верхній частині висновку "від 08.07.2019 № 6449/0/80-19";

- відсутнє погодження органу з питань містобудування та архітектури, відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про фермерське господарство" та частини 2 статті 186-1 Земельного кодексу України;

- відсутня заява про припинення права постійного користування земельною ділянкою, відповідно до вимог частини 5 статті 116 Земельної кодексу України.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 27.02.2020 року № 2420-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" відмовлено ОСОБА_4 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області в розмірі земельної частки (паю), кадастровий номер :03:001:0406, із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність, у зв`язку з неусуненням зауважень, викладених у листі Головного управління від 27.09.2019 № 31-21-0.302-331/60-19.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 27.02.2020 року № 2422-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" відмовлено ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області в розмірі земельної частки (паю), кадастровий номер :03:001:0403, із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність, у зв`язку з неусуненням зауважень, викладених у листі Головного управління від 27.09.2019 № 31-21-0.302-331/60-19.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 27.02.2020 року № 2423-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" відмовлено ОСОБА_3 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області в розмірі земельної частки (паю), кадастровий номер :03:001:0404, із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність, у зв`язку з неусуненням зауважень, викладених у листі Головного управління від 27.09.2019 № 31-21-0.302-331/60-19.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель вирішуються Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною дев`ятою статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 30 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

У свою чергу, частиною 1 статті 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У відповідності до ч. 4 ст. 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (ч. 5 ст.186-1 ЗК України).

Згідно з ч. 6 ст. 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною 8 статті 186-1 ЗК України передбачено, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Таким чином, статтею 186-1 ЗК України передбачено два альтернативні варіанти рішень у формі висновку, які можуть бути прийняті територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки: про затвердження цього проекту або про відмову в його затвердженні.

Судом встановлено, що відповідачем наказами від 27.02.2020 року № 2418-СГ, № 2420-СГ, № 2422-СГ та № 2423-СГ відмовлено позивачам у затвердженні наданого ними проекту землеустрою в тому вигляді, в якому він був наданий.

Щодо посилання відповідача про те, що висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Петренка Юрія Івановича містить розбіжності в його реквізитах, а саме згідно штрих коду зазначеного в нижній частині висновку його реквізити "від 16.07.2019 № 6398/82-19", що не відповідає реквізитам зазначених у верхній частині висновку "від 08.07.2019 № 6449/0/80-19", суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 15 Постанови КМУ від 31 серпня 2016 року № 580 "Деякі питання реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" за результатами розгляду проекту землеустрою відповідний експерт державної експертизи у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня надходження проекту землеустрою, готує висновок згідно з додатком, скріплює його в електронній формі своїм кваліфікованим електронним підписом, після чого реєструє у системі електронного документообігу Держгеокадастру.

Той факт, що у висновку експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Петренка Юрія Івановича штрих код електронного документообігу, який зазначеного в нижній частині висновку "від 16.07.2019 № 6398/82-19", що не відповідає реквізитам зазначених у верхній частині висновку "від 08.07.2019 №6449/0/80-19" не породжує жодних правових наслідків та є внутрішнім документом.

Крім того, позивачі не можуть впливати на формування даного документу.

Щодо посилання на те, що відсутнє погодження органу з питань містобудування та архітектури, відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про фермерське господарство" та частини 2 статті 186-1 Земельного кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про фермерське господарства" фермерське господарство та його члени відповідно до закону мають право:

а) продавати або іншим способом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину;

б) самостійно господарювати на землі;

в) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену сільськогосподарську продукцію;

г) на відшкодування збитків;

ґ) споруджувати житлові будинки, господарські будівлі та споруди;

д) реалізовувати вироблену сільськогосподарську продукцію на вітчизняних ринках і поставляти на експорт;

е) інші права.

Порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Судом не встановлено, що позивачі планують розташовувати об`єкти нерухомості на вищевказаних ділянках.

Доказів на підтвердження вказаної підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою відповідачем не надано.

Щодо відсутності заяви про припинення права постійного користування земельною ділянкою відповідно до вимог частини 5 статті 116 Земельного Кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 50 ЗУ "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, серед іншого, письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду.

Судом встановлено, що до проекту землеустрою додавались чотири заяви-згоди ОСОБА_1 , щодо вилучення земельних ділянок членам фермерського господарства.

Таким чином, право постійного користування землею припиниться у ОСОБА_1 з моменту отримання ним та іншими позивачами права власності на вказані земельні ділянки.

Щодо посилання відповідача про те, що проект землеустрою не відповідає вимогам законів прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме статті 32 Земельного кодексу України, статті 12, 13 Закону України "Про фермерське господарства", суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 5, 6 ст.7 Закону України від 19.06.2003 року № 973-ІV "Про фермерське господарство" громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Це положення не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай). Земельні ділянки, розмір яких перевищує розмір, встановлений у частині 5 цієї статті, передаються громадянам у приватну власність для ведення фермерського господарства на підставі цивільно-правових угод.

Відповідно до ст.13 зазваного Закону члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Згідно із ч. 2 ст. 31 та ч. 1, 2 ст. 32 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Дія частини першої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Таким чином, вказаними правовими нормами прямо передбачено та презюмується право громадян - членів фермерського господарства на отримання безоплатно у власність земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю), що може відбуватись як із земель державної чи комунальної власності, так і із земель, які раніше були надані їм у користування.

Позивачі є членами фермерського господарства "МАРТИНОВ".

Дійсно, земельна ділянка передавалася у користування на праві постійного користування землею голові господарства, ОСОБА_1 .

Після отримання державного акту, фермерське господарство реєструється у встановленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 13.03.2018 у справі № 348/992/16-ц.

Фермерське господарство "МАРТИНОВ" створено за рахунок вказаної вище земельної ділянки, яка надана у користування засновнику господарства, ОСОБА_1 .

Зазначена земельна ділянка фактично використовується фермерським господарством "МАРТИНОВ", яке й було створене для цілей, визначених Статутом юридичної особи, а саме для ведення фермерського господарства з метою виробництва товарної сільськогосподарської продукції.

Стаття 31 Земельного кодексу України визначає право члена фермерського господарства на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю), за рахунок, зокрема земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Стаття 32 Земельного кодексу України визначає право члена фермерського господарства на одержання безоплатно у власність земельної ділянки, вже наданої йому у користування.

Таким чином, позивачі, як члени фермерського господарства, скористалися своїм правом на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю), за рахунок, зокрема земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах постійного користування, саме в порядку статті 31 Земельного кодексу України.

Тому, посилання відповідача на норми статті 32 Земельного кодексу України є необґрунтованими та безпідставними.

Право безоплатно отримати земельну ділянку для ведення фермерського господарства надано кожному члену фермерського господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про фермерське господарство" землі фермерського господарства можуть складатися із:

- земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі;

- земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності;

- земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Закон України "Про фермерське господарство" не ставить статус земель фермерського господарства в залежність від обставини, хто є формальним користувачем земельної ділянки: громадянин-учасник (засновник) фермерського господарства чи саме господарство як юридична особа, а також не забороняє використовувати для ведення фермерського господарства земельні ділянки, надані в постійне користування членам господарства.

Приписи норм права, наведених вище, які визначили фермерське господарство, як землекористувача земельної ділянки, отриманої її членом, в тому числі на праві постійного користування, обумовили законні очікування позивачів на наявність в них прав володіння і користування землю в обсязі, який визначений Державним актом на право постійного користування.

За таких обставин відмови відповідача у затвердженні проекту землеустрою є протиправними.

Згідно із частин 1-3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням системного аналізу правових норм, наведених вище, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування наказів від 27.02.2020 року № 2418-СГ, № 2420-СГ, № 2423-СГ, № 2422-СГ та зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

Щодо зобов`язання передати земельні ділянки у власність, суд зазначає наступне.

Спосіб відновлення порушеного права позивачів має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Вказана позиція кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Таким чином, спосіб відновлення порушених прав шляхом зобов`язання видати наказ, яким затвердити погоджений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність є ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Крім того, суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі перебирати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки не наділені правом створювати норми права, а вповноважені лише перевіряти вже створені норми на їх відповідність вищим нормативно-правовим актам.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області передати земельні ділянки у власність позивачам.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд вказує наступне.

Частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Позивачами не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду, а тому суд не вбачає підстав для зобов`язання суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України).

Оскільки за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає судовий збір у сумі 1681,60 грн.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 27 лютого 2020 року № 2418-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" щодо відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та наданні цієї земельної ділянки у власність.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (, вул. Університетська, 136-а, м. Херсон, 73036) видати наказ, яким затвердити погоджений проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області в розмірі земельної частки (паю), кадастровий номер :03:001:0405, із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 27 лютого 2020 року № 2420-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" щодо відмови ОСОБА_4 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та наданні цієї земельної ділянки у власність.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (, вул. Університетська, 136-а, м. Херсон, 73036) видати наказ, яким затвердити погоджений проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області в розмірі земельної частки (паю), кадастровий номер :03:001:0406, із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 27 лютого 2020 року № 2422-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" щодо відмови ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та наданні цієї земельної ділянки у власність.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (, вул. Університетська, 136-а, м. Херсон, 73036) видати наказ, яким затвердити погоджений проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області в розмірі земельної частки (паю), кадастровий номер :03:001:0403, із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 27 лютого 2020 року № 2423-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" щодо відмови ОСОБА_3 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та наданні цієї земельної ділянки у власність..

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (, вул. Університетська, 136-а, м. Херсон, 73036) видати наказ, яким затвердити погоджений проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області в розмірі земельної частки (паю), кадастровий номер :03:001:0404, із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства.

У задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області передати земельні ділянки у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (, вул. Університетська, 136-а, м. Херсон, 73036) сплачений судовий збір у сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26 червня 2020 р.

Суддя С.О. Варняк

кат. 109020100