Справа № 280/5352/19
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 травня 2020 року Справа № 280/5352/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Фесик А.В.

представника позивача: Ткаченко С.П.

представника відповідача: Гаврик С.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренержи Імпекс»

до відповідача 1 Головного управління ДФС у Запорізькій області

до відповідача 2 Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укренержи Імпекс» (надалі позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд :

-визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № та № від 22.10.2019 прийняті за результатом документальної невиїзної перевірки ТОВ Укенерджи Імпекс з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив (вх.№4892 від 30.01.2020). Зокрема зазначив, що позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки, які вказані в Акті стосовно порушення TOB «Укренержи Імпекс» щодо заниження податкового зобов`язання зі сплати митних платежів ТОВ «Укренержи Імпекс» внаслідок порушення вимог основних правил інтерпретації класифікації товарів, зокрема №6, Приміток та Загальних положень до групи 85 УКТ ЗЕД, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401 затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності», п.190.1 ст.190 ПК України, на загальну суму 257653,63 грн., з яких ввізне мито у сумі 214711,36 грн. та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) (ПДВ) у сумі 42942,27 грн. Вказує, що на час декларування товару жодних рішень про визнання коду на аналогічні товари митними органами прийнято не було. Митниця здійснюючи перевірку правильності класифікації товарів в митній декларації не знайшла підстав для зміни коду товару згідно УКТ ЗЕД. Так, на дату декларування товару у підприємства існувало право на застосування преференцій «403» за Міжурядовою угодою як за кодом УКТ ЗЕД , так і за кодом УКТ ЗЕД . Законом України №584-VІІ від 19-09-2013 «Про митний тариф України» на товар за кодом УКТ ЗЕД встановлено пільгове ввізне мито 0%. Отже донарахування сум митних платежів позивачу є неправомірним та таким що суперечить умовам діючого законодавства. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі проти позову заперечили з підстав, викладених у письмових відзивах (вх. №14567 від 11.04.2019 та вх.№11298 від11.03.2020), посилаючись на те, що під час перевірки було встановлено, що товар «Трансформатор струму типу JOF170…», оформлений за МД ІМ 40 DE від 28.01.2019 UA 112080/2019/002639, даний товар підлягає класифікації у товарній підпозиції трансформатори з рідким діелектриком, підкатегорії 8504 21 00 00 УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 10%), яка має назву «Трансфоматори електричні, статичні перетворювачі електричні (наприклад, випрямлячі), котушки індуктивності та дроселі: - трансформатори з рідким діелектриком: - потужність не більш як 650 кВА». Вказує, що під час документальної перевірки перевірялись виключно дані, які є предметом перевірки, а саме дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи у частині правильності класифікації товару «Трансформатор струму типу JOF170…» за кодом УКТ ЗЕД МД ІМ 40 DE від 28.01.2019 UA 112080/2019/002639. У випадку коли підприємство не має наміру застосовувати та використовувати тарифну пільгу (преференцію) воно повинно заявити про це під час митного оформлення шляхом декларування коду 000000000 у графі 36 «Преференція» відповідної МД. Позивач на час призначення, проведення перевірки та надання заперечень був в повній мірі обізнаний про розмір ставки ввізного мита 10% на товар, що має необхідні властивості та підпадає під опис за кодом згідно із УКТ ЗЕД ; застосування та використання тарифної пільги (преференції) ввізного мита на товар, що має необхідні властивості та підпадає під опис за кодом згідно із УКТ ЗЕД лише шляхом заявлення про це та декларування у відповідних графах МД у встановленому порядку. Таким чином зміна коду товару за результатами передвіки та донарахування ТОВ «Укренержи Імпекс» грошових зобов`язань на підставі прийнятих податкових повідомлень рішень, зроблені з дотриманням та на виконання вимог діючого законодавства України. Просить відмовити у задоволенні позову.

У зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам ст.161 КАС України, ухвалою суду від 06.11.2019 позовна заява залишена без руху. Позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений термін.

Ухвалою суду від 25.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 30.01.2020 року замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим та призначено підготовче засідання на 18.02.2020.

18.02.2020 ухвалою суду залучено до участі у справі у якості співвідповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області та відкладено підготовче засідання на 11.03.2020.

11.03.2020 в судовому засіданні протокольною ухвалою закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 30.03.2020.

Ухвалою суду від 22.04.2020 року відкладено судове засідання в адміністративній справі на 21.05.2020.

У судовому засіданні 21.05.2020, на підставі ст. 243 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Відповідно до ст. 229 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: звукозаписуючого пристрою "Акорд".

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Судом з матеріалів справи встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренержи Імпекс» () зареєстровано як юридичну особу 28.04.2015 року, за записом № 0037965. Місцезнаходженням підприємства є: 69013, м.Запоріжжя, вул. Базова, буд. 9 (а.с.12-14).

Так в період 15.08.2019 по 25.09.2019 року уповноваженими особами ДФС у Запорізькій області згідно з п.7 ч.1 ст.336, п.3 ч.3 ст.345, п.1 ч.2 ст.351 Митного кодексу України, наказом ГУ ДФС у Запорізькій області від 08.08.2019 №2768 проведено документальну невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренерджи Імпекс» з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи у частині правильності класифікації товару «Трансформатор струму типу JOF 170...» за кодом 8504 31 29 00 згідно з УКТ ЗЕД за митною декларацією МД ІМ 40 DE від 28.01.2019 UA 112080/2019/002639.

За результатами перевірки складено Акт перевірки від 30.09.2019 року №525/08-01-14-12/39769104 «Про результати документальної невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕНЕРЖИ ІМПЕКС» (код за ) з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи у частині правильності класифікації товару «Трансформатор струму типу JOF 170...» за митною декларацією від 28.01.2019 UA 112080/2019/002639 (а.с.17-25).

В Акті перевірки від 30.09.2019 року №525/08-01-14-12/39769104 контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем:

вимог Основних правил інтерпретації класифікації товарів, зокрема № 6, Приміток та Загальних положень до групи 85 УКТ ЗЕД, затверджених Законом України «Про Митний тариф України», Пояснень до товарної позиції 8504 УКТ ЗЕД, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 № 401 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності», п. 190.1 ст.190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті митних платежів на загальну суму 257 653,63 грн., в тому числі:

ввізне мито у сумі 214 711,36 грн.,

податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) (ПДВ) у сумі 42 942,27 грн.

Не погодившись із висновками Акту перевірки, позивачем було подано заперечення від 15.10.2019 №239 на Акт перевірки від 30.09.2019 року №525/08-01-14-12/39769104 (а.с. 26-27).

На підставі висновків Акту перевірки від 30.09.2019 року №525/08-01-14-12/39769104 контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 22 жовтня 2019 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Укренержи Імпекс» збільшено суму грошового зобов`язання з мита на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності (вид 020) на загальну суму 268389,20 грн., з яких 214711,36 грн. податкове зобов`язання та в сумі 53677,84 грн. застосовано штрафні санкцій (а.с. 30);

- № від 22 жовтня 2019 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Укренержи Імпекс» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 53677,84 грн., з яких 42942,27 грн. податкове зобов`язання та 10735,57 грн. штрафні санкцій (а.с. 31).

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Як передбачено пунктами, 23 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (із змінами та доповненнями) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Статтею 3 Митного кодексу України визначено порядок переміщення через митний кордон товарів і транспортних засобів, митне регулювання, пов`язане з встановленням та справлянням податків і зборів, процедури митного контролю та оформлення, боротьба з контрабандою та порушеннями митних правил, спрямовані на реалізацію митної політики України, становлять митну справу.

Митна справа є складовою зовнішньополітичної і зовнішньоекономічної діяльності України. У митній справі Україна додержується визнаних у міжнародних відносинах систем класифікації та кодування товарів, єдиної форми декларування експорту та імпорту товарів, митної інформації, інших міжнародних норм і стандартів.

Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи (пункт 29 частини першої статті 4 Митного кодексу України).

Аналіз наведеного визначення дає підстави вважати, що митні процедури охоплюють митний контроль, митне оформлення та справляння податків і зборів. При цьому, виконання митним органом дій (процедур), які пов`язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і які мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів, є митним оформленням.

Відповідно до частини п`ятої статті 255 Митного кодексу України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно з частиною першою статті 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний:

1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;

3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;

5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

За приписами пункту 3 частини третьої статті 345 Митного кодексу України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Згідно зі статтею 351 Митного кодексу України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності резидентів України.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення лише за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

З огляду на викладене, на переконання суду, відповідачем не доведено правомірність своїх дій щодо самостійного визначення коду товару, оскільки жодного експертного дослідження податковим органом не проводилося.

Аналогічну правову позицію неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема, в постановах від 03 квітня 2018 року у справі № 814/1256/17 (адміністративне провадження №К/9901/841/18), від 20 березня 2018 року у справі №814/978/17 (адміністративне провадження №К/9901/5649/17), від 03 травня 2018 року у справі №П/811/849/17 (адміністративне провадження №К/9901/11284/18), від 07 серпня 2018 року у справі №808/2133/17 (адміністративне провадження №К/9901/36140/18).

При цьому, суд зауважує також, що ні наказ про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи від 08.08.2019 №2768, ні акт від 30.09.2019 №525/08-01-14-12/39769104, складений за наслідками проведення такої перевірки, не містять жодних посилань на наявність відповідних підозр та в чому саме вони полягають. Під час здійснення податковим органом перевірки, останнім фактично перевірялися ті самі документи та відомості, які були в наявності під час проведення митного оформлення товару, зворотнього матеріали справи не містять. Також матеріали справи не містять відомостей та відповідачем не доведено, що неправильне встановлення кодів товарної номенклатури було здійснено у зв`язку з неповною або недостовірною інформацією, поданою суб`єктом господарювання.

В акті перевірки відповідач посилається на що Товариством з обмеженою відповідальністю «Укренержи Імпекс» порушені вимоги Основних правил інтерпретації класифікації товарів №6, Приміток та Загальних положень до групи 85 УКТ ЗЕД, затверджених Законом України «Про Митний тариф України», Пояснень до товарної позиції 8504 УКТ ЗЕД, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 № 401 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності», п. 190.1 ст.190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті митних платежів.

Вищевикладене стало підставою для висновку контролюючого органу про заниження позивачем податкового зобов`язання.

Суд не погоджується з позицією контролюючого органу з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Укренержи Імпекс» за митною декларацією ІМ 40 DE від 28.01.2019 року № UA112080/2019/002636 було ввезено товар «Трансформатор струму типу JOF 170. Заводські номери: 2018.3350.01/001-012, креслення 84.044.99-12 шт. (Вимірювальний трансформатор струму, зовнішнього встановлення, з паперово-масляною ізоляцією та масляним охолодженням, призначен для живлення вимірювальних приладів та приладів захисту у ланцюгах змінного струму частоти 50 Гц, потужність 0,24 кВа, виготовлення 2018 року)». Виробник - компанія PFIFFNER Instrument Transformers Ltd. (Швейцарія, Хіршталь). Країна походження трансформатору струму - СН (Швейцарія). Митна вартість товару - 2 147 113,60 грн.

При оформленні МД ІМ 40 DE від 28.01.2019 року № UA112080/2019/002636 згідно даних технічного паспорту (Високовольтний вимірювальний трансформатор струму типу JOF 170) товар було задекларовано за кодом УКТ ЗЕД - Трансформатори електричні, статичні перетворювачі електричні (наприклад, випрямлячі), котушки індуктивності та дроселі:

- інші трансформатори:

- потужністю не більш як 1 кВхА:

- трансформатори вимірювальні:

- інші.

Митне оформлення товару «Трансформатор струму типу JOF 170...» здійснювалось на підставі наданих до митного оформлення документів, а саме:

- Інвойс 2019.104858 від 09.01.2019 p.;

- Товарно-транспортна накладна від 15.01.2019 р.;

- Пакувальний лист VS 2019.62138 від 09.01.2019 р.;

- Контракт №31072018 від 31.07.2018 р.;

- Копія керівництва по експлуатації трансформатору струму типу ЮР 170 від 13.06.2003;

- Копія технічного паспорту трансформатору струму типу ЮР 170 від 10.01.2019;

- Технічна довідка від 10.01.2019 №490.

Законом України «Про митний тариф України» визначено, що митний тариф України- систематизований згідно з УКТ ЗЕД перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України. Відповідно ст. 1 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14.06.83 р., до якої Україна приєдналася згідно Указу Президента України № 466/2002 від 17.05.02 р., гармонізована система опису та кодування товарів - номенклатура, яка включає товарні позиції, субпозиції та відносні до них цифрові коди, примітки до розділів, груп та субпозицій, а також Основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється з урахуванням Основних правил інтерпретації класифікації товарів УКТ ЗЕД, які встановлені додатком до Закону України «Про митний тариф», застосовуються послідовно. Відповідно до основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється, виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп. При цьому назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо такі тексти назв та приміток не вимагають іншого, відповідно до таких положень.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення у порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Так, класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 19 вересня 2013 року № 584-VІІ «Про Митний тариф України», з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД (надалі - ОПІ) та визначальних для класифікації характеристик товару.

Проте, на думку відповідача з урахуванням правил № 6 Основних правил інтерпретації, Приміток та Загальних положень до групи 85 УКТ ЗЕД, Пояснень до товарної позиції 8504 УКТ ЗЕД, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 № 401 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності», товар «Трансформатор струму типу JOF 170…», оформлений за МД ІМ 40 DE від 28.01.2019 року № UA112080/2019/002636, даний товар підлягає класифікації у товарній під позиції трансформатори з рідким діелектриком, під категорії 8504 21 00 00 УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 10%), яка має назву «Трансформатори електричні, статичні перетворювачі (наприклад, випрямлячі), котушки індуктивності та дроселі: - трансформатори з рідким діелектриком: - потужністю не більш як650 кВа».

Разом з тим, суд не погоджується з такою позицією відповідача, з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про митний тариф України" від 19 вересня 2013 року №584-VII, митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Класифікація товарів здійснюється з врахуванням Основних правил інтерпретацій УКТЗД (додаток до Закону №584-VII).

Відповідно до пункту 1 Основних правил інтерпретацій УКТЗД класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил.

Згідно з пунктом 2 (a) Основних правил інтерпретацій УКТЗД будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного.

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Пунктом 3 Основних правил інтерпретацій УКТЗД визначено, що у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Відповідно до пункту 4 Основних правил інтерпретацій УКТЗД товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Згідно із пунктом 6 Основних правил інтерпретацій УКТЗД для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД на основі характеристик товару, які є визначальними для класифікації.

Згідно даних технічного паспорту «Трансформатор струму типу JOF 170...» є високовольтним вимірювальним трансформатором.

Таким чином, основним критерієм визначення коду УКТ ЗЕД була належність товару «Трансформатор струму типу JOF 170...» до підкатегорії УКТ ЗЕД «трансформатори вимірювальні».

Окрім того, у діючому ДК 021:2015 у підрозділі 31170000-8 «Трансформатори» Розділу 31000000-6 «Електротехнічне устаткування, апаратура, обладнання та матеріали; освітлювальне устаткування» визначені наступні категорії:

31171000-5 Трансформатори з рідинним діелектриком .

31172000-2 Трансформатори напруги .

31173000-9 Вимірювальні трансформатори .

31174000-6 Трансформатори живлення .

Тобто, згідно ДК 021:2015 трансформатори з рідинним діелектриком та вимірювальні трансформатори є рівнозначними категоріями, отже згідно ДК 021:2015 товар «Трансформатор струму типу JOF 170...» повинен класифікуватись за кодом 31173000-9 Вимірювальні трансформатори.

Таким чином, при митному оформленні товар «Трансформатор струму типу JOF 170...» згідно УКТ ЗЕД був классіфікован як «інші трансформатори» - «трансформатори вимірювальні» - «потужністю не більш як 1 кВхА» - «інші трансформатори» -«Трансформатори електричні, статичні перетворювачі електричні (наприклад, випрямлячі), котушки індуктивності та дроселі» (код УКТ ЗЕД 8504 31 29 00), що більш розгорнуто описує вказаний товар.

Крім того, частиною 1 ст.281 Митного кодексу України допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, заниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

24.06.2010 р. між Україною та державами ЄАВТ (Республіка Ісландія, Князівство Ліхтенштейн, Королівство Норвегія та Швейцарська Конфедерація) була укладена «Угода про вільну торгівлю між Україною та державами ЄАВТ», ратифікована Законом N 4091-VI ( 4091-17 ) від 07.12.2011 (далі - Міжурядова угода).

Сфера застосування, відповідно до п.1 ст.2.1 Міжурядової угоди, застосовується до таких товарів, якими торгують Сторони:

a) всіх товарів, що класифіковані у розділах з 25 до 97 Гармонізованої системи опису та кодування товарів (ГС), за винятком продукції, зазначеної в додатку І;

b) перероблених сільськогосподарських товарів, зазначених у додатку II, враховуючи домовленості, що викладені у цьому додатку, а також

c) риби та інших морських продуктів, зазначених у додатку III.

Згідно ст.2.3 Міжурядової угоди Сторони повинні скасувати всі мита та еквівалентні миту податки і збори на імпорт товарів, які походять з держав ЄАВТ або України і які зазначено в пункті 1 статті 2.1, за винятком випадків, коли інше зазначено в додатку IV. Жодні нові мита та еквівалентні миту податки і збори на імпорт не будуть запроваджені. Мито та еквівалентні миту податки і збори включають будь-які мита та будь-які збори, що стягуються з приводу імпорту або експорту товарів, у тому числі будь-які форми додаткових податків або додаткових зборів, пов`язаних з таким імпортом або експортом, але не включають будь-яких зборів, які стягуються відповідно до статей III і VIII ГАТГ 1994 (981 _003 ).

Згідно положенням Міжурядової угоди мито на імпорт в Україну на товар за кодом УКТ ЗЕД 8504 31 29 00 цілком скасовано з 1 січня 2012 року, а мито на товар за кодом УКТ ЗЕД 8504 21 00 00 - цілком скасовано з 1 січня 2015 року.

Отже, на дату декларування товару у підприємства існувало право на застосування преференції «403» за Міжурядового угодою як за кодом УКТ ЗЕД 8504 31 29 00, так і за кодом УКТ ЗЕД 8504 21 00 00.

Право на застосування преференції ТОВ «Укренержи Імпекс» підтверджується поданим до митних органів інвойсом 2019.104858 від 09.01.2019 р., який містить декларацію експортера про преференційне походження товару (Швейцарська конфедерація).

На підставі того, що Законом України № 584-УІІ від 19-09-2013 "Про Митний тариф України" на товар за кодом УКТ ЗЕД 8504 31 29 00 встановлено пільгове ввізне мито 0%.

Відповідно до розділу XVI Основних правил "Машини, обладнання та механізми; електротехнічне обладнання; їх частини; звукозаписувальна апаратура, апаратура для запису або відтворення телевізійного зображення і звуку, їх частини та приладдя» у групі 84 «Реактори ядерні, котли, машини, обладнання і механічні пристрої; їх частини» за кодом 8415 зазначаються: "Установки для кондиціонування повітря, до складу яких входять вентилятори з двигуном та прилади для змінювання температури і вологості повітря, включаючи кондиціонери, в яких вологість не регулюється окремо:- частини»". За кодом 8415 90 0000 " частини". Ставки мита за вказаним кодом товару 0 %.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновок про порушення позивачем митного законодавства, зроблений відповідачем в Акті, є необґрунтованим та недоведеним, у зв`язку з чим спірні податкові повідомлення-рішення, прийняті відповідачем на підставі встановлених Актом порушень, є протиправними та підлягають скасуванню. Оскільки відповідачем безпідставно збільшено суму грошового зобов`язання з ввізного мита та з податку на додану вартість за основним платежем, то відповідно і сума штрафної санкції є необґрунтованою.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 243 - 246 КАС України, суд, -

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати прийняті 22 жовтня 2019 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкові повідомлення-рішення № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (місцезнаходження: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренержи Імпекс» (місцезнаходження: 69013, м. Запоріжжя, вул. Базова, буд. 9, ) судові витрати у розмірі 4826 грн. 52 коп.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст.295 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено та підписано 25.06.2020.

Суддя Н.В. Стрельнікова