Справа № 520/3360/2020
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 р. справа № 520/3360/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства «Юнісвіт»

до проГоловного управління Державної податкової служби у Харківській області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Юнісвіт» (далі по тексту - позивач, ПП «Юнісвіт») 11.03.2020 звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у Харківській області) в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування від 25.09.2018 №928563/40479838, №928565/40479838, №928562/40479838, №928564/40479838.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що підприємством було помилково складено та зареєстровано податкові накладні від 27.08.2018 №50, №51, №52, №53, про що повідомлено контролюючий орган в установленому законом порядку шляхом направлення розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 27.08.2018 №25, №26, №28. Вказує, що були відсутні підстави для складання податкових накладних, оскільки не було фактів постачання товарів, надання послуг та отримання коштів. Відтак вважає протиправними рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації названих розрахунків коригування кількісних і вартісних показників.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у адміністративній справі №520/3360/2020.

Цією ж ухвалою відповідачу подано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем 31.03.2020 до суду надано відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з тих мотивів, що позивачем не надано первинних документів, необхідних для реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Як встановлено судом, позивачем 27.08.2018 складені податкові накладні за №50, №51, №52, №53 та направлені засобами електронного зв`язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчать квитанції про прийняття податкових накладних від 14.09.2018 №, №, №, №.

Позивач 27.08.2018 сформував розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №25, №26, №27, №28 по зазначеним додатковим накладним та відправив на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

У вказаних розрахунках причину коригування визначено «повернення товару або авансових платежів».

Через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України направило позивачу» квитанції від 18.09.2018, в яких містилась інформація про зупинення реєстрації вказаних розрахунків коригування відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки ПК/РК відповідають вимогам підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У зв`язку з цим, позивачем направлено в електронному вигляді на розгляд Комісії ГУ ДФС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 21.09.2018 року №2, №3, №4, №5, в яких зазначено, що податкові накладні складені і зареєстровані помилково, тому що були відсутні підстави для їх складання, тобто не було факту ані надання послуг, ані отримання коштів. Тому, з метою виправлення даної помилки позивач просив комісію прийняти рішення про реєстрацію розрахунків коригування.

Комісією ГУ ДФС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації 25.09.2018 прийняті наступні рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 25.09.2018 №928563/40479838; від 25.09.2018 №928565/40479838; від 25.09.2018 №928562/40479838; від 25.09.2018 №928564/40479838, які і є предметом оскарження у даній справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з підпунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

У свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246) визначено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07.12.2017 №2245-VIII набрав чинності 01.01.2018.

Вказаним Законом, пункт 201.16 ПК України викладено в новій редакції, за якою: «реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України».

На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнята постанова «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 21.02.2018 №117 (далі - Порядок №117).

Пунктами 6 та 7 вказаного Порядку №117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Положення пунктів 6 та 7 Порядку №117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків фіскальних органів.

Проте, як вбачається зі змісту квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, підставою для зупинення реєстрації розрахунків коригування позивача було те, що розрахунки коригування відповідають вимогам підпункту 1.6. пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Тобто, контролюючим органом застосовано формулювання, яке пунктами 6 та 7 Порядку №117 не передбачено, а відтак реєстрацію розрахунків коригування зупинено з підстав, які не передбачені чинним законодавством.

Так, згідно з підпункту 1.6. пункту1 Критеріїв ризиковості платника податку, оприлюднених листом ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, комісії Головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Однак, встановити із наявних в матеріалах справи копій квитанцій від 18 вересня 2018 року, які саме із перелічених критеріїв підпункту 1.6. пункту1. «Критеріїв ризиковості платника податку» стосуються саме позивача неможливо.

Під час розгляду справи відповідачем не надано суду жодних доказів щодо належності позивача до перелічених категорій ризикових платників податків.

Відповідно до пунктів 15-16 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 14 Порядку №117 Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З наведеного слідує, що виключного переліку документів, що надаються на підтвердження господарської операції не встановлено.

Як слідує зі змісту наявних у матеріалах справи копій Повідомлень про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 21.09.2018 №2, №3, №4, №5, позивач надав відповідачу пояснення по кожному розрахунку коригування реєстрація яких була зупинена та зазначив, що податкові накладні складені та зареєстровані помилково, тому що були відсутні підстави для їх складання, тобто не було факту ані надання послуг, ані отримання коштів.

Проте, Комісією ГУ ДФС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийняті рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Із змісту наявних у матеріалах справи оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації розрахунків коригування до відповідних податкових накладних слідує, що підставою для таких відмов було ненадання платником податку копій документів, при цьому не зазначено, яких саме документів не вистачає для прийняття позитивного рішення для позивача, не зазначено, якими мотивами керувалася комісія ГУ ДФС у Харківській області, вважаючи, що надані пояснення не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірних розрахунків коригування до податкових накладних.

Головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно- правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Суд зазначає, що контролюючим органом порушено принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а також норми пункту 13 Порядку №117, оскільки ним не зазначено у квитанціях конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації вищевказаних податкових накладних.

Такий висновок суду базується на тому, що контролюючим органом у квитанціях зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критерію ризиковості платника податку, визначених підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв.

Натомість, як принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень так і положення пункту 13 Порядку №117 вимагають від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Такі ж висновки висловив Верховний Суд, приймаючи 23.10.2018 постанову у справі №822/1817/18, зокрема вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас, статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд вважає, що оскаржувані рішення відповідача містять формальну підставу для їх прийняття, що зазначена у Порядку №117, а саме ненадання платником податку копій документів.

Окрім того, суд наголошує, що відповідач не вказує, які саме документи необхідно надати позивачу для підтвердження факту, що господарська операція не відбулася, щоб розрахунки коригування були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та як саме відбулася реєстрація податкових накладних за відсутності факту здійснення господарської операції.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази, що містять відомості про обставини, які є предметом доказування у цій справі, підтверджують протиправність рішень контролюючого органу про відмову у реєстрації відповідних розрахунків коригування.

Відповідно до приписів частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частинами першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування позивача прийнято необґрунтовано з порушенням вимог зазначених вище нормативно-правових актів, без зазначення у них мотивів їх прийняття, тому позовна вимога про визнання протиправними та скасування рішень підлягає до задоволенню.

Водночас, суд зауважує, що питання наявності чи відсутності відповідних господарських операцій, на підставі яких позивачем здійснювалися відповідні коригування знаходяться поза межами предмету даного спору.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного підприємства «Юнісвіт» (61001, м. Харків, пр-т. Московський, 94, к. 307-А, ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування від 25.09.2018 року №928563/40479838.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування від 25.09.2018 року №928565/40479838.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування від 25.09.2018 року №928562/40479838.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування від 25.09.2018 року №928564/40479838.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства «Юнісвіт» сплачений судовий збір у сумі 8 408,00 грн. (вісім тисяч чотириста вісім гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 25.06.2020.

Суддя О.В. Ніколаєва