Справа № 440/322/20
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/322/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2020 року позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови від 11.12.2019 №ПЛ5636/156/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що оскаржувана постанова винесена на підставі акту перевірки, що проводилася із неповідомленням та за відсутності суб`єкта перевірки, із порушенням права позивача бути присутнім під час розгляду справи про порушення законодавства про працю та зайнятість населення. Крім того, постанова від 11.12.2019 №ПЛ5636/156/АВ/П/ТД-ФС прийнята відповідачем на підставі норми законодавства, що на час розгляду справи про порушення законодавства про працю та зайнятість населення втратила чинність.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального провадження, призначено підготовче судове засідання на 26 лютого 2020 року.

06 лютого 2020 року відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на правомірність висновків акту інспекційного відвідування. Пояснював, що під час проведення інспекційного відвідування позивача з питань дотримання вимог законодавства про працю було встановлено використання праці неоформлених працівників, у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний був вжити заходів щодо притягнення об`єкта відвідування до відповідальності. Посилався на дотримання процедури розгляду справи про порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

06 березня 2020 року позивачем до суду надана відповідь на відзив, де останній вказав на положення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» і невідповідність їм тез про можливість проведення перевірки без присутності об`єкта перевірки, про необов`язковість повідомлення про підстави проведення перевірки. Наголосив на позбавленні позивача можливості бути присутнім на розгляді справи про порушення законодавства про працю та зайнятість населення, суттєвості суми накладеного штрафу.

13 березня 2020 року відповідачем до суду надані заперечення, де вказано про відсутність з боку відповідача порушень порядку та процедури проведення перевірки та розгляду справи про порушення позивачем законодавства про працю та зайнятість населення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 березня 2020 року підготовче провадження у справі закрите та справа призначена до судового розгляду по суті на 08 квітня 2020 року.

Розгляд справи відкладався за клопотаннями позивача. В судове засідання 16 червня 2020 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи по суті повідомлялися належним чином, про що маються докази в матеріалах справи.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно наказу Головного управління Держпраці в Полтавській області № 246П від 13.11.2019 та відповідно до направлення на проведення заходу державного контролю № 2061 від 14.11.2019 посадовими особами управління 14.11.2019 здійснено інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення господарської діяльності: кафе шашлична на авторинку м. Кременчука, вул. Ярмаркова з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів.

При виході за даною адресою, встановлено факт допущення ФОП ОСОБА_1 до роботи осіб без укладення трудового договору в письмовій формі та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу до моменту допущення працівника до роботи. Складений акт інспекційного відвідування №ПЛ5636/156/АВ від 15.11.2019 та внесений припис №ПЛ5636/156/АВ/П від 15.11.2019 про усунення виявлених порушень.

25 листопада 2019 року на адресу відповідача надійшов лист позивача із повідомлення про прийняття з 20 листопада 2019 року на роботу працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що свідчить про часткове виконання позивачем вимог припису, усунення позивачем виявлених порушень.

11 грудня 2019 року начальником Управління Держпраці у Полтавській області Щербак С.Л. прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ5636/156/АВ/П/ТД-ФС, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 625950,00 грн. на підставі абзацу другого частини другої ст. 265 КЗпП України.

Позивач не погодився із даною постановою про накладення штрафних санкцій, оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100 Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №929-р Питання Державної служби з питань праці на Державну службу України з питань праці покладено здійснення функцій і повноважень Державної інспекції з питань праці, що припиняється.

Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення).

Відповідно до п.1 вказаного Положення Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 54 пункту 4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

В цьому випадку Управління Держпраці у Полтавській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та має права на здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю, у тому числі щодо оформлення трудових відносин.

Постановою КМ України від 21.08.2019 №823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю", затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених, зокрема, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до п. 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до п. 5 Порядку № 823 інспекційні відвідування проводяться з таких підстав:

1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) за рішенням суду;

5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин;

6) за інформацією:

Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати;

ДПС та її територіальних органів про:

- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;

- факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень;

- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання;

Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:

- роботодавців, які нараховують заробітну плату 30 і більше відсоткам працівників менше мінімальної;

- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;

- роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків;

- фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;

- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці, що завершився;

- роботодавців, в яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації;

- роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів;

- роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю;

8) за дорученням Прем`єр-міністра України;

9) за зверненням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;

10) за запитом народного депутата;

11) у разі невиконання вимог припису.

Згідно з п. 8 Порядку № 823 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Згідно з п. 9 Порядку № 823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.

Відповідно до п. 19 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) (далі - акт), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення.

Згідно з п. 20 Порядку № 523 акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Відповідно до п. 21 Порядку № 823 якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дня, що настає за днем підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

У відповідності до п. 23 Порядку № 823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Згідно з п. 27 Порядку № 823 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування до відповідальності не вживаються (п. 28 Порядку № 823).

Відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17 липня 2013 року /надалі - Порядок № 509/, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади .

Пунктом 3 Порядку №509 встановлено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу /пункт 8 Порядку № 509/.

З 1 січня 2017 року збільшена фінансова відповідальність роботодавців за порушення законодавства з питань оплати праці з метою запобігання тіньової зайнятості, легалізації заробітної плати.

Так, Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України внесено зміни до ст. 265 Кодексу законів про працю України, згідно з якими, юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, у разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

На підставі статті 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік з 1 січня 2019 року в Україні встановлена мінімальна заробітна плата у місячному розмірі 4173 гривні.

Відповідач постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 20.12.2019 за порушення позивачем вимог ст. 24 КЗпП України, у відповідності до ч. 2 ст. 265 КЗпП України застосував до ТОВ "Служба безпеки Вітязь" штраф в розмірі 375570 грн. (4173 х 30 х 3 кількість працівників).

Суд зауважує, що постанови про накладення штрафу за порушення вимог ст. 24 КЗпП України виносяться у разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Законодавством визначено досить суворі фінансові санкції для роботодавців за порушення в оформленні трудових відносин з працівниками, метою винесення постанов є усунення конкретного виявленого порушення вимог трудового законодавства, які мають на меті забезпечення виконання вимог законів про працю та оплату праці, сплати до бюджету відповідних платежів.

Оскаржувана постанова винесена відповідачем за неналежне оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 які, на думку органу Держпраці, перебували з позивачем у трудових відносинах.

Надаючи оцінку викладеному, суд зазначає таке.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України).

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників (стаття 1 КЗпП України).

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Тобто, за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою, працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Частина третя статті 24 КЗпП України передбачає, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приписами пункту 2 частини п`ятої статті 50 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

За змістом частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Відповідно до частини четвертої статті 265 КЗпП України штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що в ході проведення перевірки, з письмових пояснень (а.с.31) встановлено, що

- ОСОБА_4 працює в кафе-шашличній за адресою АДРЕСА_1 у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на посаді бармена з 01.10.2019 року з 8-00 до 20-00. «З ФОП ОСОБА_1 трудові відносини у законодавчо встановленому порядку не укладала», на момент проведення інспекційного відвідування «працюю не оформленою, трудовий договір з підприємцем відсутній»;

- ОСОБА_3 працює в кафе-шашличній за адресою АДРЕСА_1 у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на посаді офіціанта з 13.11.2019 року з 8-00 до 17-00. «Із ФОП ОСОБА_1 трудовий договір не укладала. На сьогоднішній день працюю без укладення трудових відносин у законодавчо встановленому порядку»;

- ОСОБА_2 працює «на посаді повара з 12.11.2019». Режим роботи становить з 8-00 до 17-00. Із ФОП ОСОБА_7 трудовий договір не укладала. На момент проведення інспекційного відвідування працює без укладення трудових відносин у законодавчо встановленому порядку.

Гр. ОСОБА_6 , який виконував роботи по виготовленню шашликів у кафе-шашличній від надання письмових пояснень відмовився. ОСОБА_8 (представник підприємця за довіреністю) про факт виконання ним роботи зазначила, що останній підміняє на час (10.00година) належним чином працевлаштованого працівника ОСОБА_9 .

Крім цього, під час проведення інспекційного відвідування інспекторами праці було також виявлено в кафе-шашличній, особу жіночої статі, яка назвалася ОСОБА_5 . Від надання письмових пояснень дана особа відмовилася.

Врахувавши результати виходу на місце здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 12:00 годині, опрацювавши пояснення працівників та представника підприємця за довіреністю Плахотник Лариси Адамівни, відповідач прийшов до висновку що працівники: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були допущені до роботи без укладення трудового договору в письмовій формі та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу до моменту допущення працівника до роботи.

Відповідачем був внесений припис №ПЛ5636/156/АВ/П від 15.11.2019 про усунення виявлених порушень.

Як зазначив представник позивача в ході розгляду справи та підтверджено у письмовому відзиві відповідача та письмових матеріалах справи (а.с. 43, 75-78) 25 листопада 2019 року ФОП ОСОБА_1 на адресу відповідача надано підтвердження виконання припису №ПЛ5636/156/АВ/П від 15.11.2019.

Так, особи ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 були працевлаштовані, укладені трудові договори про що було повідомлено також і центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідачем зазначається про часткове виконання припису.

Надаючи оцінку виконання позивачем вимог припису №ПЛ5636/156/АВ/П від 15.11.2019 про усунення порушень щодо порядку укладення трудових договорів з найманими працівниками у законодавчовстановленому порядку, суд враховує таке.

За вимогою припису №ПЛ5636/156/АВ/П від 15.11.2019 позивачу необхідно усунути порушення щодо порядку укладення трудових договорів із ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Із ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 позивачем трудові договори укладені були (а.с. 75 77), про що повідомлений відповідач 15 листопада 2019 року.

ОСОБА_5 волевиявлення до працевлаштування в ФОП ОСОБА_1 не висловлювала. Навпаки, в письмовій заяві від 23.11.2019 року вказала про відсутність намірів працювати в кафе ФОП ОСОБА_1 . Позивач про дане повідомив відповідача, надавши на адресу останнього копію відповідної заяви ОСОБА_5 (а.с.78).

Стосовно працевлаштування до ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_6 , суд враховує пояснення допитаного в ході судового розгляду справи свідка ОСОБА_9 , який вказав, що перебуваючи у трудових відносинах із позивачем, виконував свої обов`язки у кафе 14 листопада 2019 року і, за власною ініціативою, без повідомлення свого працедавця, самовільно на деякий час покинув місце роботи, звернувшись за допомогою до ОСОБА_6 , просивши його про тимчасову заміну на робочому місці.

ОСОБА_6 від надання пояснень під час проведення перевірки відмовився.

Довірена особа позивача в ході проведення перевірки вказала про описані ОСОБА_9 обставини в письмових поясненнях.

Будь-яких інших пояснень перебування ОСОБА_6 під час перевірки на вулиці біля кафе шашлична ФОП ОСОБА_1 в справі немає, судом не встановлено, відповідачем не наведено.

Таким чином, суд вважає, що ФОП ОСОБА_1 виконав вимоги припису №ПЛ5636/156/АВ/П від 15.11.2019 у єдиний можливий спосіб, а саме належним чином оформивши трудові договори із громадянами ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Згідно з п. 27 Порядку № 823 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування до відповідальності не вживаються (п. 28 Порядку № 823).

Під час розгляду справи про порушення законодавства про працю та зайнятість населення відповідач, пояснення ФОП ОСОБА_1 щодо виконання припису не врахував.

Крім того, суд враховує позицію Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного Суду при розгляді справи з подібних правовідносин, з приводу неповідомлення особи про час та місце розгляду його справи про порушення законодавства про працю, прийшов до висновку, що таке порушення є самостійною та достатньою підставою для скасування постанови про накладення штрафу та визнання її протиправною.

Так, в справі №813/3415/18, провадження №К/9901/5962/19 від 19.06.2019 року, Верховний Суд розглядаючи спір про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, де відповідачем є Державна служба з питань праці прийшов до наступного висновку: Насамперед, Суд звертає увагу на те, що штраф у розмірі 223380 грн., який було застосовано до позивача, є суттєвим. Така санкція співмірна з покараннями за злочини. Відповідно до ч.2 ст.53 Кримінального кодексу України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. Особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

У відповідності до пункту 2 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України, фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Сума, визначена в постанові від 11.12.2019 №ПЛ5636/156/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу посадовими особами є суттєвою 625 925,00грн.

З письмового відзиву на позовну заяву відповідача судом встановлено, що позивач про дату, час та місце проведення розгляду справи про порушення законодавства про працю та зайнятість населення не повідомлявся.

Таким чином, суд приходить до висновку про позбавлення позивача можливості бути присутнім під час розгляду справи, захищати себе в належний спосіб.

Крім того, відповідачем, під час розгляду справи про порушення вимог законодавства про працю, невраховано всіх обставин справи щодо виконання позивачем вимог припису №ПЛ5636/156/АВ/П від 15.11.2019 що, в свою чергу, виключає, відповідно до положень п. 28 Порядку № 823 притягнення особи до відповідальності.

Також відповідачем не прийнято до уваги докази, що були завчасно надані позивачем до органі Держпраці до початку розгляду такої справи, тобто справи розглянута без врахування всіх її обставин.

В позові ФОП ОСОБА_1 наголошував на порушенні порядку проведення перевірки, але суд зазначає про підтвердження в ході судового розгляду справи обставин, встановлених в ході проведення перевірки та наявності в позивача, через свого представника, під час перевірки надавати пояснення, заперечення, бути обізнаним про хід та результати перевірки, викладені в акті перевірки.

Водночас, матеріалами справи підтверджено порушення з боку відповідача, під час розгляду справи про порушення ФОИ ОСОБА_1 законодавства про працю та зайнятість населення і винесення постанови про накладення штрафу уповноваженими особами від 11.12.2019 №ПЛ5636/156/АВ/П/ТД-ФС.

З урахуванням наведеного вище, висновок відповідача про порушення позивачем вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України здійснено при неповному та необ`єктивному дослідженні всіх фактичних обставин справи.

Отже, спірне рішення не відповідає вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим його належить визнати протиправним і скасувати, а позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 11.12.2019 №ПЛ5636/156/АВ/П/ТД-ФС задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували доводи позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 11 грудня 2019 року №ПЛ5636/156/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва