Справа № 520/1925/2020
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Котеньов О.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 р. Справа № 520/1925/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 28.04.20 по справі № 520/1925/2020

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держпраці у Харківській області

про скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області, в якому просила скасувати Припис про усунення порушень законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю №20-01-4412/0081-0357 від 31.01.2020, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 у строк до 2 березня 2020 року усунути порушення ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21 березня 1991 року № 875-ХІІ (далі по тексту - Закон №875-ХІІ) щодо невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивачем в 2019 році була створена необхідна кількість робочих місць для інвалідів та проінформовано про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування інвалідів шляхом подання звітів за формою 3-ПН. Позивач зазначає, що обов`язок роботодавця щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Отже, своєчасно та в повному обсязі надавши інформацію про попит на вакансії роботодавець, фактично, вжив усіх залежних від нього передбачених законом заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення порушення ст.19 Закону України № 875-XII та господарського правопорушення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства, а висновки суду є законними та обґрунтованими.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до довідки від 10.03.2016 №3720 ФОП ОСОБА_1 зареєстрована у відділенні Фонду соціального страхування інвалідів.

Головним управлінням Держпраці у Харківській області 24.12.2019 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом №030 направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 , зазначену у Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкта господарювання від 24.12.2019 №02.04-03/3892. Зазначене повідомлення отримано позивачем 30.12.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення№030.

Головним управлінням Держпраці у Харківській області видано наказ про проведення планової перевірки ФОП ОСОБА_1 від 24.12.2019 №2400. На підставі наказу оформлено направлення на проведення перевірки від 24.12.2019 №02.04-03/3895. Копію направлення на проведення перевірки вручено представнику ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 (ордер серія ХВ№7667 від 28.01.2020).

У ході проведення планової перевірки на підставі наданої позивачем довідки від 28.01.2020 вих. 28-1/20 посадовими особами Головного управління Держпраці у Харківській області встановлено, що середньооблікова чисельність працівників ФОП ОСОБА_1 у 2019 році склала 24 особи. Одночасно, згідно з інформацією, викладеною у довідці від 28.01.2020 вих.№28/1-1/20, протягом 2018 - 2019 років ФОП ОСОБА_1 не були працевлаштовані іноземці, особи без громадянства та інваліди.

Позивачем подано до Харківського міського центру зайнятості звіти за формою 3-ПН (Інформація про попит на робочу силу (вакансії)) від 17.01.2019 вх.№463, 20.02.2019 №1617, 12.03.2019 вх.№2215, 09.04.2019 вх.№3137, 22.05.2019 вх.№4219, 26.06.2019 вх.№5153, 22.07.2019 вх.№5887, 12.08.2019 вх.№6524, 17.09.2019 вх.№8023, 25.10.2019 вх.№9629, 14.11.2019 вх.№10342, 27.12.2019 вх.№11566, які містили інформацію про вільні робочі місця для інвалідів за професією (посадою) «Прибиральник службових приміщень» у місті Одесса.

За наслідками проведеної планової перевірки посадовими особами відповідача складено акт за результатами проведення перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю №20-01-4309/0176 від 14.02.2020.

Відповідачем складено припис про усунення порушень законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю №20-01-4412/0081-0357 від 31.01.2020, яким позивача зобов`язано в подальшому дотримуватись вимог ст.19 Закону №875 "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" - норматив робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, не виконується; подати звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2019 рік (форма 10-ПІ до Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів у визначений термін, відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 31.01.2007 року №70 - до 1 березня.

У приписі також вказано, що суб`єкту господарювання необхідно у строк до 02.03.2020 поінформувати Головне управління Держпраці у Харківській області про вжиті заходи щодо дотримання вимог ст.19 Закону №875, із долученням копій документів за підписом уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

ФОП ОСОБА_1 листом від 27.02.2020 повідомила Головне управління Держпраці у Харківській області про виконання припису про усунення порушень законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю №20-01-4412/0081-0357 від 31.01.2020. ФОП ОСОБА_1 зазначила, що усунула вказані у приписі порушення ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» шляхом створення 1 робочого місця для особи з інвалідністю, про що нею було повідомлено Державний центр зайнятості звітом за формою №3-ПН про попит на робочу силу (вакансії) від 10.01.2020 №214, від 19.02.2020 №1874 та поданим звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2019 рік за формою №10-ПІ до Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів від 19.02.2020.

Не погоджуючись із винесеним приписом про усунення порушень вимог законодавства, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а відповідачем належним чином підтверджено правомірність свого рішення та відповідність останнього вимогам чинного законодавства, що свідчить про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваного припису від 31.01.2020.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до підпункту 11 пункту 4 Положення про Головне управління Держпраці у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 року № 84 (далі - Положення) Головне управління Держпраці у Харківській області здійснює державний контроль за дотриманням підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичними особами, які використовують найману працю, законодавства про зайнятість та працевлаштування інвалідів у частині:

- реєстрації у регіональному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів;

- подання звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів;

- виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів.

Відповідно ст. 17 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» інваліди в Україні володіють повнотою усіх прав, а щодо їх працевлаштування, створення належних і безпечних умов праці, з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації інвалідам надано право працювати на підприємствах, в установах, організаціях із звичайними умовами праці, в цехах і на дільницях, де застосовується праця інвалідів.

Так, частиною третьою статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною четвертою статті 20 вказаного Закону підприємства, установи і організації незалежно від форми власності зобов`язані щомісяця подавати місцевим центрам зайнятості адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів.

Судом встановлено, що не заперечувалось учасниками справи та відображено у акті перевірки, що вищевказаний обов`язок позивачем виконано.

При цьому суд зазначає, що оскаржуваний припис винесено відповідачем стосовно невиконання позивачем нормативу робочих місць, визначеного приписами ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Так, статтею 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (Закон №875) передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

У межах зазначених нормативів здійснюється також працевлаштування осіб з інвалідністю унаслідок психічного розладу відповідно до Закону України "Про психіатричну допомогу".

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Тобто, у розумінні вимог ст.19 Закону №875 виконанням нормативу робочих місць є укладення трудового договору з особою з інвалідністю.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, за спірний період позивачем трудові договори (контракти) з особами з інвалідністю не укладалися, тобто, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю позивачем не виконано.

Стаття 19 Закону №875 також визначає, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, з метою контролю за виконанням нормативу робочих місць, передбаченого частиною першою цієї статті, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, подання ними звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування.

Тобто, відповідач є уповноваженим органом здійснювати контроль суб`єктів господарювання щодо реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, подання ними звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, а також виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч.8 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (надалі Закон №877) припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються (ч.11 ст.7 Закону №877).

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем було складено припис про усунення порушень законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю №20-01-4412/0081-0357 від 31.01.2020, яким позивача було зобов`язано «в подальшому дотримуватись вимог ст.19 Закону №875 «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні..., подати звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2019 пік (форма 10-ПГ) до Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів у визначений термін, відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 31.01.2007 року №70 - до 1 березня». Одночасно, згідно припису №20-01- 4412/0081-0357 від 31.01.2020 суб`єкту господарювання необхідно у строк до 02.03.2020 поінформувати Головне управління Держпраці у Харківській області про вжиті заходи щодо дотримання вимог ст.19 Закону №875, із долученням копій документів за підписом уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Отже, вимоги припису направлені лише на подальше недопущення порушення вимог законодавства у сферах зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю.

На виконання вимог припису, ФОП ОСОБА_1 листом від 27.02.2020 року повідомила Головне управління Держпраці у Харківській області про виконання припису про усунення порушень законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю №20-01-4412/0081-0357 від 31.01.2020, в якому зазначала, що нею було повідомлено Державний центр зайнятості звітом за формою №3-ПН про попит на робочу силу (вакансії) від 10.01.2020 №214, від 19.02.2020 №1874 та поданим звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2019 рік за формою №10-Ш до Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів від 19.02.2020. Згідно інформації зі звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2019 рік за формою №10-П1 ФОП ОСОБА_3 , у графі кількість працівників та фонд оплати праці «середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (осіб)» міститься відмітка «-». У рядку кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (осіб) встановлена кількість - 1 особа.

Отже, позивачем вимоги припису виконано у встановлений в ньому строк.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

В ході судового розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність оскаржуваного припису.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

При цьому, колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 по справі № 520/1925/2020 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко Г.Є. Бершов