Справа № 380/2258/20
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2258/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить суд:

1) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, передбачених п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи:

- з 01.08.1979 по 20.11.1979 та з 05.01.1982 по 01.09.1983 - викладач Рудківської музичної школи по класу баяна;

- з 23.11.1979 по 02.12.1981 - служба в рядах Радянської армії;

- з 31.08.2001 по 01.09.2002 - акомпаніатор Рихтицької середньої школи;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як передбачено п. 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов 'язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у вересні 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії. Рішенням органу Пенсійного фонду на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачу призначено пенсію за віком. Зазначає, що ОСОБА_1 не зарахувано до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, передбачених п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи викладача Рудківської музичної школи по класу баяна, акомпаніатора Рихтицької середньої школи та службу в рядах Радянської армії. Відтак, відповідачем протиправно не нарахована та виплачена грошова допомога у розмірі десяти місячних пенсій, як передбачено п. 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, без повідомлення сторін.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву від 17.04.2020 (вх. № 20463). Зазначає, що посади позивача з 01.08.1979 по 20.11.1979 та з 05.01.1982 по 01.09.1983 в Рудківській музичній школі по класу баяна, з 31.08.2001 по 01.09.2002 в Рихтицькій середній школі, а також період проходження строкової військової служби, не передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Кабінетом Міністірв України від 04.11.1993 № 909. Відтак, підстав для зарахування цих періодів до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» немає. Окрім того вказує, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, оскільки про не отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, як передбачено п. 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов 'язкове державне пенсійне страхування" позивач повинен був дізнатись 28.08.2019.

Ухвалою від 06.05.2020 витребувано в Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 .

Відповідно до ухвали від 06.05.2020 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк, протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Позивач на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, подав заяву від 02.06.2020 (вх. № 27622).

У зв`язку з відсутністю головуючого судді на роботі (перебування у відпустці у період з 25.05.2020 по 26.06.2020), суд ухвалює рішення у цій справі в перший робочий день головуючого судді, а саме - 30.06.2020.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 25.09.2019 звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії.

Рішенням органу Пенсійного фонду України від 04.10.2019 ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Страховий стаж позивача становить: 43 роки 8 місяців 3 дні.

Згідно з листом органу Пенсійного фонду від 19.02.2020 № 463-530/В-02/8-1300/20 ОСОБА_1 повідомлено про те, що страховий стаж позивача складає 43 роки 8 місяців 3 дні, в тому числі стаж працівника освіти: з 15.08.1987 по 30.08.2001 - вчитель музики Снятинської СШ Дрогобицького району, з 02.09.2002 по 19.08.2019 - вчитель музки та співів Рихтицької СШ Дрогобицького району. Педагогічний стаж за матеріалами пенсійної справи та за матеріалами персоніфікованого обліку складає 31 рік 5 днів. Згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Кабінетом Міністірв України від 04.11.1993 № 909 період проходження військової служби, період роботи з 01.08.1979 по 20.11.1979, з 05.01.1982 по 01.09.1983 на посаді викладача Рудківської музичної школи та акомпаніатора Рихтицької середньої школи з 31.08.2001 по 01.09.2002 не можуть бути враховані.

Не погоджуючись із не зарахуванням до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, передбачених п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періодів роботи з 01.08.1979 по 20.11.1979, з 05.01.1982 по 01.09.1983 викладачем Рудківської музичної школи по класу баяна, з 23.11.1979 по 02.12.1981 служби в рядах Радянської армії, період роботи з 31.08.2001 по 01.09.2002 акомпаніатором Рихтицької середньої школи, не нарахуванням та не виплатою грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, як передбачено п. 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов 'язкове державне пенсійне страхування", позивач звернулась із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положенння" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 26 Закону України «Про загальнообов 'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає умови, за яких особі виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій, а саме:

- досягнення особою пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

- на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа працює в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- у особи наявний страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на посадах робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- особа до цього не отримувала будь-якої пенсії.

Судом встановлено, що позивач на день звернення про призначення пенсії досягнув пенсійного віку 60 років, згідно з Законом України «Про загальнообов 'язкове державне пенсійне страхування». На день звернення із заявою про призначення пенсії, позивач не отримував жодного виду пенсії, що не заперечується відповідачем.

Згідно з довідкою Снятинського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» від 06.03.2020 № 58, ОСОБА_1 з 15.08.1987 рік по даний час працює вчителем музики Стятинського НВК І-ІІ ступенів.

За Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788) призначаються трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років.

Пенсії за вислугу років працівникам освіти призначають відповідно до п. "е" статті 55 Закону № 1788). Працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Кабінетом Міністірв України від 04.11.1993 № 909 (у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1436) установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років : у загальноосвітніх навчальні заклади - вчителі.

Таким чином, ОСОБА_1 станом на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов 'язкове державне пенсійне страхування» працював в закладі (установі) державної (комунальної) форми власності на посаді, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - вчиталя музики Стятинського НВК І-ІІ ступенів.

Щодо наявності у позивача страхового стажу (для чоловіків - 35 років) на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суд зазначає наступне.

Згідно з записами у трудовій книжці ОСОБА_2 , з 15.08.1987 по 30.08.2001 позивач працював вчителем музики Снятинської СШ Дрогобицького району, з 02.09.2002 по 19.08.2019 - вчителем музки та співів Рихтицької СШ Дрогобицького району. Таким чином, педагогічний (спеціальний) стаж роботи ОСОБА_2 складає 31 рік 5 днів, що не заперечується та визнається відповідачем, оскільки згідно з листом від 19.02.2020 № 463-530/В-02/8-1300/20 ОСОБА_1 повідомлено про те, що страховий стаж позивача складає 43 роки 8 місяців 3 дні, в тому числі стаж працівника освіти: з 15.08.1987 по 30.08.2001 - вчитель музики Снятинської СШ Дрогобицького району, з 02.09.2002 по 19.08.2019 - вчитель музки та співів Рихтицької СШ Дрогобицького району. Педагогічний стаж за матеріалами пенсійної справи та за матеріалами персоніфікованого обліку складає 31 рік 5 днів.

З 01.08.1979 по 20.11.1979 та з 05.01.1982 по 01.09.1983. згідно записів трудової книжки, позивач працював на посаді викладача Рудківської музичної школи по класу баяна.

Переліком № 909 (у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1436) установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років - у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Приписами статті 28 Закону України «Про освіту» система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про освіту» структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

Таким чином Переліком № 909, не передбачено зарахування до педагогічного стажу роботу на посаді викладача позашкільного навчального закладу - музичної школи.

Проте, на спірні правовідносини розповсюджується дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963, який відносить посаду «викладач» до педагогічних посад.

На підставі наведеного, суд зазначає, що в чинному законодавстві, зокрема в Порядку № 909, наявна правова «прогалина».

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

За приписами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя статті 46 Основного Закону).

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 зазначив, що неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

Відповідно до позиції Конституційного Суду України, сформованої в Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, проте сутність змісту основного права не може бути порушена. Крім того, у Рішенні в від 22 травня 2018 року № 5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.

З огляду на проаналізовані норми законодавства й ураховуючи наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти, викладач в позашкільних закладах освіти є працівником освіти, а тому стаж роботи позивача з 01.08.1979 по 20.11.1979 та з 05.01.1982 по 01.09.1983 викладачем Рудківської музичної школи по класу баяна, повинен зараховуватися до пільгового стажу у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 233/4308/17, у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 718/2293/16-а, від 05 березня 2019 року у справі № 686/9307/17, від 12 березня 2019 року у справі № 647/514/17, від 13 березня 2019 року у справі № 602/958/16-а, від 19.03.2019 у справі № 466/5637/17.

Щодо зарахування до спеціального стажу позивача роботу позивача з 31.08.2001 по 01.09.2002 на посаді акомпаніатора Рихтицької середньої школи суд зазначає наступне.

Порядком № 909 не передбачено зарахування до педагогічного стажу роботу акомпоніатора загальноосвітнього навчального закладу.

Проте, на спірні правовідносини розповсюджується також дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963, який відносить посаду "акомпаніатора" до педагогічних посад. Оскільки посада акомпоніатора належить до педагогічної посади, до спеціального стажу позивача підлягає зарахуванню робота з 31.08.2001 по 01.09.2002 на посаді акомпаніатора Рихтицької середньої школи.

Щодо зарахування до спеціального стажу позивача службу в рядах Радянської армії з 23.11.1979 по 02.12.1981 суд зазначає наступне.

Згідно ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову особа, зокрема працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Тобто відповідно до змісту наведеної норми, обов`язковою умовою зарахування часу проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, зокрема, робота особи за професією або на посаді, що дає право на призначення такої пенсії, на момент призову на строкову військову службу.

Як встановлено, позивач перед призовом на військову службу в період з 01.08.1979 по 20.11.1979 працював викладачем Рудківської музичної школи по класу баяна, тобто на посаді, що передбачає право на пенсію за віком на пільгових умовах (працівник освіти), а відтак до спірних правовідносин застосовуються положення положення ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

На підставі наведеного, зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, передбачених п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підлягають періоди роботи з 01.08.1979 по 20.11.1979 та з 05.01.1982 по 01.09.1983 викладача Рудківської музичної школи по класу баяна; з 23.11.1979 по 02.12.1981 службу в рядах Радянської армії; з 31.08.2001 по 01.09.2002 акомпаніатора Рихтицької середньої школи.

Таким чином, з метою належного способу захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, передбачених п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи:

- з 01.08.1979 по 20.11.1979 та з 05.01.1982 по 01.09.1983 - викладачем Рудківської музичної школи по класу баяна;

- з 23.11.1979 по 02.12.1981 службу в рядах Радянської армії;

- з 31.08.2001 по 01.09.2002 - акомпаніатора Рихтицької середньої школи;

Оскільки до спеціального (педагогічного) стажу роботи підлягає зарахування робота позивача з 15.08.1987 по 30.08.2001 вчителем музики Снятинської СШ Дрогобицького району, робота з 02.09.2002 по 19.08.2019 вчителем музки та співів Рихтицької СШ Дрогобицького району, з 01.08.1979 по 20.11.1979 та з 05.01.1982 по 01.09.1983 викладачем Рудківської музичної школи по класу баяна; з 31.08.2001 по 01.09.2002 акомпаніатором Рихтицької середньої школи, з 23.11.1979 по 02.12.1981 служба в рядах Радянської армії; спеціальний (педагогічний) стаж роботи позивача складає 36 років 1 місяць 29 день.

Відтак, позивач має необхідний педагогічний стаж (35 років) для одержання грошової допомоги відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З врахуванням викладеного, позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як передбачено п. 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов 'язкове державне пенсійне страхування" підлягає до задоволення.

Окрім того, щодо строку звернення до суду суд вказує, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Рішенням органу Пенсійного фонду України від 04.10.2019 ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Після прийняття вказаного рішення позивач міг дізнатись про порушення свої прав. Відтак, звернувшись до суду 18.03.2020 позивем не пропущеного шестимісячного строку звернення до суду встановленого КАС України.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачами не дотримані, відтак позов підлягає задоволенню

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, ) про зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, передбачених п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи:

- з 01.08.1979 по 20.11.1979 та з 05.01.1982 по 01.09.1983 - викладача Рудківської музичної школи по класу баяна;

- з 23.11.1979 по 02.12.1981 - службу в рядах Радянської армії;

- з 31.08.2001 по 01.09.2002 - акомпаніатора Рихтицької середньої школи;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов 'язкове державне пенсійне страхування".

4. Судовий збір в розмірі 1681,60 грн стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 30.06.2020.

Суддя Костецький Н.В.