Справа № 640/5601/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

26 червня 2020 року м. Київ№ 640/5601/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправним ти нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п: НОМЕР_1 ) 04 квітня 2019 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16), в якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 15.03.2019 № 53076/02 щодо здійснення перерахунку надбавки за особливі заслуги позивачу з 20 відсотків до 23 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, з 01.02.2019;

2) зобов`язати відповідача провести перерахунок надбавки за особливі заслуги позивачу з 20 відсотків до 23 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, з 11.10.2017 по 01.02.2019;

3) зобов`язати відповідача здійснити виплату недонарахованих сум надбавки за особливі заслуги позивачу з урахуванням 23 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, з 11.10.2017 по 01.02.2019.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що є військовим пенсіонером з 22.12.2009. На час звернення до позивача, як вимушений переселенець з міста Донецька, проживає у м. Києві. Зазначає, що отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Також, звертає увагу позивач, відповідно до п. 6 ст. 1 та ст. 5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», позивачу, як особі, що нагороджена орденом колишнього СРСР, нараховувалась надбавка до пенсії в розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Саме у такому розмірі (20%), як зазначає позивач, вказана надбавка нараховувалась з 2010 до лютого 2019 включно.

Однак, 03.10.2017 Законом № 2148-VIII серед іншого було внесено низку змін до Закону № 1767-ІІІ і розмір надбавок з 11.10.2017 визначається за схемою, яка затверджена наказом Мінсоцполітики від 27.12.2017 № 2954.

Позивач зазначає, що відповідно до абз. 2 п. 4 ст. 17 Закону № 1767 у разі якщо за нормами цього Закону для відповідної категорії осіб передбачено вищі розміри надбавок, ніж були встановлені раніше, відповідний перерахунок проводиться територіальним органом Пенсійного фонду України.

На думку позивача, згідно таких змін, з 11.10.2017 він мав би отримувати надбавку не 20%, а 23 % відповідно до п. 6 Закону № 1767-ІІІ та Наказу № 2054.

Позивач наводить недоотримані, на його думку, суми.

З цього приводу, як зазначено у позові, позивач звернувся 20.12.2018 до ГУ ПФУ із заявою про здійснення перерахунку добровільно.

Однак, листом від 23.01.2019 № 15343/03 його було перенаправлено для вирішення цього питання до відділу обслуговування громадян № 17.

А у відділі № 17 ГУ ПФУ зазначили, що позивач не має права на перерахунок.

Надалі позивач зазначає про оскарження до ГУ ПФУ протиправних, на його думку, дій та обману з боку відділення № 17.

В кінцевому результаті, як зазначає позивач листом від 15.09.2019 позивача повідомлено, що нарахування надбавки у розмірі 23% здійснено з 01.02.2019.

Однак, позивач вважає протиправним нездійснення нарахувань до цієї дати, аналізуючи положення Законів № 1058, 2148, 1767. Позивач вважає, що ГУ ПФУ повинно було самостійно, в силу Закону здійснити нарахування, без подання окремої заяви з боку позивача.

Позиція відповідача - ГУ ПФУ.

Відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Крім іншого, що зазначено у відповіді позивачу, про що буде зазначено нижче, зазначив, що у Законі України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» не встановлено окремого порядку за яким органи ПФУ зобов`язані самостійно провести перерахунок пенсії за особливі заслуги особи у разі зміни його розміру. На підставі заяви від 30.01.2019 позивачу була перерахована пенсія за особливі заслуги.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою від 20.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін на підставі п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України.

Ухвалою від 31.08.2018 відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою від 13.12.2018 та за клопотанням позивача про зупинення провадження у справі до вирішення спору у справі № 826/3783/18 щодо оскарження постанови КМ України № 103 від 21.02.2018 задоволено вказане клопотання позивача та зупинено провадження у справі.

Ухвалою від 18.09.2019 та за клопотанням позивача поновлено провадження у справі, запропоновано учасникам справи надати додаткові пояснення з урахуванням рішенням ОАС м. Києва у справі № 826/3858/18.

Встановлені судом обставини.

У даному випадку учасниками справи не спростовуються та не заперечуються, а матеріалами справи підтверджуються наведені вище обставини щодо перебування позивача у статусі пенсіонера, на обліку в ГУ ПФУ, статус позивача як внутрішньо переміщеної особи.

Із заяви позивача від 20.12.2018 вбачається, що він звернувся із зазначеного вище питання до ГУ ПФУ щодо проведення перерахунку пенсії за особливі заслуги та її збільшення з 20 % до 23%.

Листом від 23.01.2019 № 15343/03 ГУ ПФУ повідомило позивача, що згідно з постановою КМУ від 05.11.2014 № 647 виплата пенсії, у т.ч. пенсії за особливі заслуги перед Україною, здійснюється на підставі електронної пенсійної справи, як внутрішньо переміщеній особі. Зазначено, що оскільки справа на паперових носіях в ГУ ПФУ відсутня, для розгляду питання щодо перегляду пенсії за особливі заслуги перед Україною запропоновано звернутися до відділу обслуговування громадян № 17 особисто та надати оригінали та копії документів, які дають право на призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Надалі, позивач звернувся до ГУ ПФУ із скаргою від 30.01.2019, зазначивши, крім іншого, що не зобов`язаний слідкувати за змінами у Законах та бігти і повідомляти про них Пенсійний фонд України, що не зобов`язаний писати будь-які заяви неграмотним працівникам РФУ для здійснення ними дій, обов`язок здійснення яких прямо покладений на Пенсійний фонд України.

У листі ГУ ПФУ від 15.03.2019 № 53076/02 зазначено, що відповідно до постанови від 05.11.2014 № 637 виплата пенсії здійснюється згідно з довідкою про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи на підставі електронної справи за місцем перебування у м. Києві. Зокрема, зазначає ГУ ПФУ, позивачу виплачувалась пенсія за особливі заслуги перед Україною в розмірі 20% прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність.

Звернута увага, що розмір надбавки визначається з урахуванням Схеми визначення розмірів надбавок до пенсії, яка затверджена наказом Мінсоцполітики від 27.12.2017 № 2054.

Також ГУ ПФУ зазначено, що зазначені у Схемі № 2054 окремі розміри пенсій за особливі заслуги перед Україною відрізняються від тих, які були у попередній схемі № 1400, затвердженій рішенням Комісії з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною при Кабінеті Міністрів України (протокол від 08.11.2002 № 1400). Якщо внаслідок прийняття нової Схеми надбавка в залежності від заслуг перед Україною зменшується, надбавка виплачується в раніше встановленому розмірі. Пенсії за особливі заслуги, встановлені до 11.10.2017, розміри яких відповідно до Схеми № 2054 є більшими, підлягають перерахунку згідно з умовами, визначеними ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: перерахунок призначеної пенсії проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву подано ним до 15 числа включно, з першого числа наступного місяця, якщо заяву подано після числа.. Відтак, зазначено, що відповідно до заяви від 30.01.2019 перераховано з 01.02.2019 розмір пенсії за особливі заслуги, в розмірі 23% прожиткового мінімуму, та здійснено доплату з 01.02.2019 по 28.02.2018 в сумі 44,91 грн. після проведеного перерахунку розмір пенсійної виплати з 01.02.2019 склав 9775,36 грн.

Між тим, судом встановлено, що спір щодо збільшення позивачу виплати пенсії за особливі заслуги з 20% до 23% вже розглядався у судовому порядку.

Так, відповідно до ухвали ОАС м. Києві від 13.09.2018 в іншій справі № 826/14878/18 відкрито провадження у справі за позовом позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві.

Позов стосувався низки спірних питань, у т.ч. щодо збільшення розміру пенсії за особливі заслуги з 20 % до 23%.

Як вбачається з рішення суду у вказаній справі, тексту апеляційної скарги позивача (з бази даних «Діловодство спеціалізованого суду») та власне змісту судового рішення суду апеляційної інстанції, позивачем наведено аналогічне мотивування щодо необхідності перерахунку щодо збільшення розміру пенсії за особливі заслуги з 20% до 23%.

Як у даній справі позивач оскаржував не нарахування надбавки за особливі заслуги в розмірі 23% прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність та про зобов`язання здійснити виплату недорахованих сум з урахуванням надбавки за особливі заслуги в розмірі 23%.

Так, позивач обґрунтовував свої вимоги щодо відмови суду першої інстанції у визнанні протиправними дій відповідача по нарахування надбавки за особливі заслуги у розмірі 20 % замість 23%, позивач зазначав, що під час призначення пенсії 22 грудня 2009 року водночас було встановлено надбавку за особливі заслуги відповідно до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» від 01.06.2000 р.

На той час, як зазначав позивач, відповідно до п. 6 ст. 1 та ст. 5 Закону № 1767-ІІІ розмір даної надбавки складав 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Однак, Законом України під 03.10.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (Закон № 2148-VIII) серед іншого було внесено низку змін до Закону № 1767-ІІІ, І розмір надбавок визначається згідно зі схемою, яка затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 27.12.2017 № 2054 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22 січня 2018 року. Зазначена схема визначення розміру надбавок за особливі заслуги, зазначав позивач, була погоджена і Головою правління Пенсійного фонду України О.Зарудним та мала застосовуватися з 11 жовтня 2017 року.

Таким чином, зазначав позивач, відповідно до зазначених змін, з 11 жовтня 2017 року та упродовж 2018 року позивач мав отримувати надбавку вже в розмірі 23% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, звертав увагу позивач, у Законі № 2148-VIII чітко та недвозначно зазначена наступна зміна, яка внесена до Закону № 1767-ІІІ, а саме: «у пункті 4 статті 17 "Прикінцеві положення" абзац другий викласти в такій редакції "У разі якщо за нормами цього Закону для відповідної категорії осіб передбачено вищі розміри надбавок, ніж були встановлені раніше, відповідний перерахунок проводиться територіальним органом Пенсійного Фонду України".

Рішенням ОАС м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/14878/18 позов було частково задоволено. Щодо позовних вимог відносно збільшення розміру пенсії за особливі заслуги з 20% до 23% - відмовлено. Відмовляючи у цій частині позову, суд першої інстанції зазначив, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними уповноваженими на те органами довідок про розмір грошового забезпечення, а розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення зазначених у довідках. Таким чином Пенсійний фонд не міг нараховувати позивачу надбавку за особливі заслуги в розмірі 23% оскільки в розрахунку пенсії по інвалідності по пенсійній справі ОСОБА_1 станом на 12.09.2017 надбавка за особливі заслуги встановлена в розмірі 20%.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2019 рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення. Суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до норм чинного законодавства, органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними уповноваженими на те органами довідок про розмір грошового забезпечення. В свою чергу, розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення зазначених у довідках. Тобто, в даному випадку, пенсійний орган не має правових підстав нараховувати позивачу надбавку за особливі заслуги в розмірі 23%, оскільки в розрахунку пенсії по інвалідності по пенсійній справі позивача, станом на 12.09.2017 року, надбавка за особливі заслуги встановлена в розмірі 20%. Таким чином, як зазначив суд апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зазначена позовна вимога не підлягає задоволенню.

Тобто, дещо іншими словами, але в обох справах позивач зазначав про не нарахування пенсії за особливі заслуги з 01.11.2017 та обґрунтовував свої вимоги тими самими нормами законодавства, спір щодо чого був вирішений у справі № 826/14878/18. При цьому, як зазначає позивач у даній справі, відповідач на підставі його заяви зробив перерахунок та розпочав виплату пенсії за особливі заслуги у розмірі 23% з лютого 2019.

У зв`язку з цим слід зазначити наступне.

Статтею 241 КАС України визначено види судових рішень. Судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови. У випадках, визначених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали.

Отже, закінченням розгляду справи є вирішення спору по суті судом першої, апеляційної або касаційної інстанції, у тому числі прийняття рішення щодо частини позовних вимог відповідно до частини першої статті 247 КАС України, ухвалення додаткового судового рішення (стаття 252 КАС України) або в разі, якщо під час підготовчого провадження відповідач визнав позов (частина третя статті 183 КАС України), та вирішення вимог апеляційної та касаційної скарг. Ці рішення ухвалюються іменем України.

Такий підхід кореспондується з тим, що за наявності у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав таких, що набрали законної сили, рішення або постанови суду, суд відмовляє у відкритті провадження (пункт 2 частини першої статті 170 КАС України). Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається (частина п`ята статті 170 КАС України).

Тобто, при наявності судового рішення, яким закінчено розгляд справи і спір вирішено, особа не може ініціювати його повторний розгляд у суді.

Разом з тим КАС України передбачено випадки, коли закінчується не розгляд справи, а провадження у справі без ухвалення рішення по суті спору - закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Статтею 238 КАС України визначено підстави, за яких суд закриває провадження у справі.

Зі змісту цієї норми можна виокремити такі характерні ознаки: провадження у справі відкрито (порушено) помилково і у разі недопущення цієї помилки, у відкритті провадження належало відмовити; якщо після відкриття провадження у справі, розгляд справи вже не має правового значення для особи, яка його ініціювала. Об`єднуючою ознакою є те, що цей спір повторно не може бути ініційований перед адміністративним судом.

Отже, закриття провадження у справі - це закінчення провадження у справі без постановлення судового рішення внаслідок виявлення обставин, за яких подальший розгляд спору в суді є неможливим або недоцільним.

У даному випадку, після набрання законної сили рішенням суду в іншій справі, позивач по суті ініціював повторний розгляд спору щодо розміру пенсії за особливі заслуги відносно необхідності його нарахування у розмірі 23%, а не 20%, між тими самими сторонами про по суті той самий предмет та з тих самих підстав, що не допускається.

Між тим, як встановлено ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

З позиції Європейського суду з прав людини стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» не застосовується у провадженнях, у яких немає спору між сторонами, чи у односторонніх провадженнях, у яких немає двох сторін спору, та за відсутності прав у якості предмету спору (Alaverdyan v. Armenia, (dйc.), «Алавердян проти Вірменії», §35).

Це свідчить про те, що у випадку відсутності юридичного спору суд не має повноважень вирішувати справу, що має місце у даному випадку, оскільки спір вже було вирішено.

Відтак, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Керуючись статтями 238, 241, 243, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження в адміністративній справі № 640/5601/19 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) - закрити.

Копію ухвали про закриття провадження у справі невідкладно надіслати учасникам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 292 - 296 КАС України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) та п. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України (в редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX).

Суддя О.А. Кармазін