Справа № 400/4390/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 р. Справа № 400/4390/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», вул. Погранична, 159, м. Миколаїв, 54003
до відповідача:Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, вул. Смоленська, 19, м. Київ, 03057
третя особа:Державна регуляторна служба України, вул. Арсенальна, 9/11, м. Київ, 01011
про:визнання протиправною та скасування постанови від 14.11.2019 р. № 2397,
ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (далі - позивач, АТ «Миколаївгаз») звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - відповідач, НКРЕКП) від 14.11.2019 року № 2397 «Про накладення штрафу на АТ «Миколаївгаз» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу».

Ухвалою від 10.12.2019 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 23.01.2020 року суд ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у НКРЕКП були відсутні підстави для проведення заходів державного нагляду (контролю) шляхом планової виїзної перевірки, оскільки на власному офіційному веб-сайті відсутня уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику, тому позивач правомірно не допустив представників відповідача для здійснення планової виїзної перевірки. Відмова ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування не віднесена законодавством до порушень ліцензійних умов. В даному випадку перевірка взагалі не проводилась у зв`язку із відмовою позивача у її проведенні. Про таку відмову повинен складатись окремий акт, а не акт за наслідками проведення перевірки, яка фактично не проводилась. Крім того, відповідачем, в порушення положень ч. 7 ст. 7 Закону України № 877 не оформлено припис щодо усунення порушень, виявлених під час проведення заходу.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні вимог позивача просив відмовити. В своєму відзиві НКРЕКП зазначила, що при здійсненні заходів державного контролю НКРЕКП застосовує виключно форму акту перевірки, яка є додатком до Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.06.2018 року № 428, яка є уніфікованою формою та яка відповідає Методиці № 342. До того ж, Порядок № 428 разом із додатком № 18 до Акту перевірки опубліковані на офіційному веб-сайті НКРЕКП у форматі «.pdf». Законодавством передбачено виключні підстави для відмови у доступу до планової перевірки суб`єкта господарювання. Проте, у розрізі предмета оскарження у даному провадженні таких підстав та обставин, на які посилається позивач, не існувало.

Відповідач у відповіді на відзив свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Вказав, що відповідач склав Акт перевірки, що відповідно до Закону «Про ліцензування видів господарської діяльності» складається за наслідками перевірки, за відсутності факту проведення такої перевірки. Чим також порушив встановлений Законом «Про ліцензування видів господарської діяльності» порядок оформлення не допуску до проведення перевірки. Відмова в допуску службової особи до проведення перевірки за відсутності для такої відмови законних підстав, в разі його наявності, є загальним порушенням для суб`єктів господарювання, незалежно від сфери їх діяльності чи умов та правил здійснення певної ліцензійної діяльності, незалежно від самого факту здійснення такої діяльності, і ніяк не може бути порушенням ліцензійних умов як таких.

У своїх поясненнях третя особа зазначила, що оскаржувана постанова фактично винесена за порушення обов`язку суб`єкта господарювання допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду, передбаченого Законом України № 877. Оскільки посадовими особами НКРЕКП в даному випадку не було дотримано встановлених Законом України № 877 порядок здійснення державного нагляду, а саме: не затверджена та не оприлюднена на офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеню ризику, позивач використав своє право на, надане ст. 10 Закону України № 877 щодо недопуску посадових осіб органу державного нагляду (контролю). За таких обставин, третя особа підтримала позовні вимоги АТ «Миколаївгаз» та просить суд скасувати постанову № 2397 від 14.11.2019 року.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач підтримав свою позицію та просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою від 17.06.2020 року суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Постановою НКРЕКП від 30.08.2019 року № 1779 постановлено провести у IV кварталі 2019 року планові перевірки суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до переліку, до якого увійшло АТ «Миколаївгаз» (№ 10).

Позивачу було надіслано повідомлення про проведення заходу державного контролю від 16.09.2019 року № 30-13-30/268, яким повідомлено про проведення у період з 16.10.2019 року по 29.10.2019 року планової виїзної перевірки ліцензованої діяльності АТ «Миколаївгаз» з розподілу природного газу.

Комісія з проведення перевірки в перший день перевірки 16.10.2019 року о 10:00 год. прибула за місцезнаходженням ліцензіата: м. Миколаїв, вул. Погранична, 159, та пред`явила посадовій особі позивача - голові правління АТ «Миколаївгаз» Попову Павлу Анатолійовичу - оригінал Посвідчення про перевірку від 23.09.2019 року № 367 та надала копію зазначеного посвідчення, повідомивши про намір комісії з проведення перевірки розпочати планову перевірку.

Голова правління АТ «Миколаївгаз» Попов П.А. в усній формі повідомив комісію з проведення перевірки про відмову у проведенні планової перевірки та надав лист від 16.10.2019 року № 54005-СЛ-29267-1019, в якому зазначено причини відмови у допуску до перевірки.

Члени комісії з проведення перевірки протягом терміну, визначеному у посвідченні прибували за місцезнаходженням ліцензіата, пред`являли представникам АТ «Миколаївгаз» оригінал посвідчення та повідомляли про намір розпочати перевірку. Однак, представники позивача повідомили комісію з проведення перевірки про відмову у проведенні планової перевірки з посиланням на раніше наданий лист (від 16.10.2019 року № 54005-СЛ-29267-1019).

Факти відмови у проведенні планової перевірки з боку представників АТ «Миколаївгаз» фіксувались комісією з проведення перевірки шляхом складання Актів про відмову у проведенні планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу від 16.10.2019 року, 17.10.2019 року, 18.10.2019 року, 21.10.2019 року, 22.10.2019 року, 23.10.2019 року, 24.10.2019 року, 25.10.2019 року та 28.10.2019 року.

Акт про відмову від 16.10.2019 був підписаний членами комісії з проведення перевірки та головою правління АТ «Миколаївгаз». Інші акти про відмову у проведенні планового заходу державного нагляду (контролю) представника АТ «Миколаївгаз» відмовлялись підписувати.

Зважаючи на вищенаведене, згідно із положеннями п. 7.2 глави 7 Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.06.2018 року № 428 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою НКРЕКП від 13.09.2019 року № 1952, далі - Порядок № 428), комісією з проведення перевірки складено Акт за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу від 29.10.2019 року № 374 (далі та раніше за текстом - Акт перевірки), в якому зафіксовано факт відмови ліцензіата у проведенні планової перевірки в двох примірниках.

29.10.2019 року Акт перевірки було направлено рекомендованим поштовим відправленням на адресу позивача та розміщено на офіційному вебсайті НКРЕКП в мережі Інтернет.

14.11.2019 року, на засіданні НКРЕКП було розглянуто Акт перевірки та прийнята постанова від 14.11.2019 № 2397 «Про накладення штрафу на АТ «Миколаївгаз» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу», якою до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 850000,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням НКРЕКП, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22.09.2016 року № 1540-VIII (далі - Закон України № 1540).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України № 1540 національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 2 Закону України № 1540 визначено, що Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема: у діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу.

Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України (ч. 1 ст. 3 Закону України № 1540).

У відповідності до ч. 2 ст. 3 Закону України № 1540 регулятор здійснює державне регулювання шляхом: нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; державного контролю та застосування заходів впливу; використання інших засобів, передбачених законом.

Особливості здійснення державного контролю на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг передбачені ст. 19 Закону України № 1540.

Зокрема, у відповідності до ч. 1 - 5 ст. 19 Закону України № 1540, регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.

Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

Під час здійснення державного контролю Регулятор має право: 1) вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог цього Закону та законів, що регулюють діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, і ліцензійних умов; 2) фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу; 3) вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; 4) призначати експертизу, одержувати пояснення, у тому числі працівників суб`єкта господарювання, довідки, копії документів, відомості з питань, що виникають під час державного контролю; 5) приймати обов`язкові до виконання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення про усунення виявлених порушень; 6) накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом; 7) за результатами перевірки або моніторингу приймати рішення про встановлення (зміну) тарифів на товари (послуги) суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та внесення змін до відповідних інвестиційних програм.

За результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.

Один примірник акта про результати перевірки передається суб`єкту господарювання, діяльність якого перевірялася, або уповноваженій ним особі.

У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи прийняти акт про результати перевірки такий акт надсилається суб`єкту господарювання рекомендованим листом протягом п`яти робочих днів з дня підписання акта членами комісії з перевірки.

Суб`єкт господарювання, діяльність якого перевірялася, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки.

У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.

Акт про результати перевірки разом із поясненнями та обґрунтуванням суб`єкта господарювання, діяльність якого перевірялася, підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора до розгляду акта на засіданні Регулятора.

З аналізу наведених норм судом встановлено, за результатами перевірки складається акт, у разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора та рішення Регулятора оформлюються постановами, а рішення щодо усунення порушень, які були встановленні під час перевірки, оформлюються розпорядженнями.

Як було встановлено судом, оскаржувана постанова № 2397 від 14.11.2019 року стосується тільки накладення штрафних санкцій на позивача за недопуск до проведення перевірки, і не стосувалось усунення виявленого порушення АТ «Миколаївгаз» п. 2.1 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.

Отже, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що відповідач зобов`язаний був видати припис чи окреме розпорядження щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення державного контролю.

На думку суду НКРЕКП, прийнявши оскаржену постанову без попереднього винесення припису чи розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, не позбавила позивача права на усунення встановленого порушення, та можливості уникнути застосування до позивача штрафної санкцій.

Щодо уніфікованої форми Акту перевірки, суд вважає за необхідне вказати наступне:

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2017 року № 877-V (далі та раніше за текстом - Закон України № 877).

Відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 3 Закону України № 877 державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами: презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю).

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України № 877 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, розробляє Методику розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), та Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.

Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.

Методика розроблення уніфікованих форм актів, що складаютьсяза результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю) затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 342 від 10.05.2018 року (далі та раніше за текстом - Методика № 342)

Вказана Методика встановлює єдиний підхід до розроблення органами державного нагляду (контролю) уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю) (далі - уніфікована форма акта перевірки).

Згідно п. 2 Методики № 342 уніфікована форма акта перевірки розробляється органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюється на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня її затвердження.

Нормами Методики № 342 на законодавчому рівні встановлюються: єдиний підхід до розроблення органами державного нагляду (контролю) критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю) (далі - критерії); єдиний підхід до розроблення органами державного нагляду (контролю) уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю) (далі - уніфікована форма акта перевірки).

Згідно п. 3 - 4 Методики № 342 перелік питань для здійснення заходу державного нагляду (контролю) визначається органом державного нагляду (контролю) залежно від ступеня ризику шляхом проведення аналізу вимог законодавства, яких повинен дотримуватися суб`єкт господарювання у відповідній сфері, за формою згідно з додатком 1 в електронному вигляді та оприлюднюється на офіційному веб-сайті відповідного органу державного нагляду (контролю).

Перегляд уніфікованої форми акта перевірки, зокрема переліку питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю), здійснюється у разі внесення змін до нормативно-правових актів, на підставі яких розроблений перелік питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю), або прийняття нових нормативно-правових актів у відповідній сфері державного нагляду (контролю).

Однак, постановою Кабінету Міністрів України від 28.11.2018 року № 1106 (далі - Постанова № 1106) затверджено Критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності у сфері електроенергетики, господарської діяльності з транспортування нафти, нафтопродуктів магістральним трубопроводом, господарської діяльності на ринку природного газу, з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії, з централізованого водопостачання та водовідведення, з перероблення та захоронення побутових відходів, яка підлягає ліцензуванню Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та визначається періодичність проведення планових заходів державного контролю.

Таким чином, 28.11.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято новий нормативно-правовий акт у даній сфері, відтак відповідач, відповідно до вищевказаних вимог, зобов`язаний був переглянути уніфіковану форму акта перевірки, зокрема, щодо переліку питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю).

Як встановлено судом станом на 14.11.2019 року (дата винесення оскаржуваної постанови) НКРЕКП не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику.

Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 року № 428 затверджено «Порядок контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов» (надалі - Порядок контролю). Дана постанова НКРЕКП опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» № 150 від 11.08.2018 року та набрала чинності з дня, наступного за днем опублікування, тобто з 12.08.2018 року.

Згідно ч. 3 ст. 2 Закону України № 877 контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Частиною 15 ст. 4 Закону України № 877 визначено, що при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Відповідно до ст. 10 Закону України № 877 суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб- сайті уніфікована Форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику.

Тобто, якщо органом державного нагляду (контролю), не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику, суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю).

Відтак, аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що для належного здійснення заходу державного нагляду (контролю) та оформлення її результатів, контролюючому органу необхідно було розробити уніфіковану форму акта перевірки та оприлюднити на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня її затвердження. Відсутність відомостей про затвердження та оприлюднення уніфікованої форми акта свідчить про протиправність процедури проведення позапланової перевірки.

Правовою підставою для прийняття оскаржуваної постанови слугував Акт перевірки, який, як встановлено судом, не відповідав уніфікованій формі, що у свою чергу свідчить про відсутність у нього ознак носія доказової інформації та вказує на відсутність правових підстав для його розгляду та прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу № 2397 від 14.11.2019 року.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 194, 241 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (вул. Погранична, 159, м. Миколаїв, 54003, ) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (вул. Смоленська, 19, м. Київ, 03057, ), за участю третьої особи Державної регуляторної служби України (вул. Арсенальна, 9/11, м. Київ, 01011, ), - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.11.2019 року № 2397 «Про накладення штрафу на АТ «Миколаївгаз» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу».

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (вул. Смоленська, 19, м. Київ, 03057, ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (вул. Погранична, 159, м. Миколаїв, 54003, ) судові витрати у сумі 12750,00 грн. (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.06.2020 року.

Суддя О.В. Малих