Справа № 240/9581/19
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9581/19 Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Дмитро Миколайович

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

25 червня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці ДФС на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року (рішення прийнято у м. Житомирі, дату складання повного тексту рішення та час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці ДФС про визнання незаконними та скасування рішення і картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1. У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення Житомирської митниці ДФС України №UА 101000/2019/200192/2 від 27.06.2019 про коригування митної вартості товарів;

- визнати незаконним та скасувати рішення Житомирської митниці ДФС про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови № UA 101070/2019/00513.

2. У обґрунтування позову, позивач зазначив, що з метою здійснення митного оформлення автомобіля, вживаний: марки VolkswagenTouareg, номер кузова - НОМЕР_1 , кількість місць для сидіння -5; призначення - для перевезення пасажирів на дорогах загального використання, тип двигуна-дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 2967 см куб, тип кузова-універсал, колісна формула - 4х4; рік виготовлення -2015, дата першої реєстрації - 05.05.2015, декларантом позивача 21 червня 2019 року подано митну декларацію, в якій митна вартість визначена у розмірі 15600 Євро. Однак, Житомирською митницею ДФС відмовлено у митному оформленні транспортного засобу рішенням №UA101070/2019/00513, оскільки у довідці про транспортні витрати від 21.06.2019 не вказано місце відправлення та маршрут слідування; у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 26.02.2015 №EK808694 власником зазначено особу, відмінну від тієї, що склала рахунок-фактуру; до митного оформлення не подано документ про оплату оцінюваного товару. У зв`язку із наведеним, 27.06.2019 прийнято рішення №UА 101000/2019/200192/2 про коригування митної вартості товару, яким визначено митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 23850 Євро. Позивач стверджує, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, враховуючи таке: на підтвердження митної вартості автомобіля надано розрахунковий документ № 319560 від 05.06.2019 на суму 15600 Євро; правомірність набуття спірного автомобіля та правочину (рахунку- фактури №100А/19 від 05.06.2019 року) ніким не оспорено, більш того визнана в Німеччині, оскільки на підставі нього даний транспортний засіб знято з обліку та пройдено митний контроль; відповідно до відкритої інформації Google, відстань від м.Пассау (місця відправки товару) до м.Рава-Руська (місця проходження митного контролю України) складає 1048 км, отже, найменші витрати на транспортування авто склали 104,91 євро (1048/100 х 7,7л/100 км, враховуючи витрати палива за технічними характеристиками авто 7,7 л./100км дизелю та вартість палива в Німеччині на день переміщення товару 1,3 євро/літр). Отже, вказана у довідці сума транспортування 50 євро не може викликати обґрунтований сумнів митного органу стосовно достовірності числового значення такої складової митної вартості як витрати на транспортування товару із Федеративної Республіка Німеччина до кордону з Україною; сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України; митний орган не довів, що вартість транспортного засобу за митною декларацією, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак, у т.ч. подібних пошкоджень.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Визнано протиправним та скасовано рішення Житомирської митниці ДФС України №UА 101000/2019/200192/2 від 27.06.2019 про коригування митної вартості товарів.

3.2. Визнано протиправним та скасовано рішення Житомирської митниці ДФС про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови № UA101070/2019/00513.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Скаржник, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

4.1. Скаржник апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано, що декларантом до митного оформлення не подано документ про оплату оцінюваного товару, як це передбачено ч. 2 ст. 53 та ч. 1 ст. 368 Митного кодексу України. На вимогу органу доходів і зборів не надано: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Крім того вказав, що судом не враховано, що при застосуванні резервного методу визначення митної вартості митниця керувалась обмеженнями статті 64 Митного кодексу України та зробила посилання на раніше визнані (визначені) органами доходів та зборів митні вартості МД від 25.06.2019 №11А 101070/2019/036807 з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, і становить 23850,00 €. Подібний транспортний засіб, за яким було порівняння, відповідає усім технічним характеристикам, року виготовлення та комплектації що і автомобіль придбаний громадянином ОСОБА_1

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. Судом встановлено, що ОСОБА_1 придбав у компанії "Cedarcars" автомобіль марки VolkswagenTouareg, номер кузова - НОМЕР_1 , кількість місць для сидіння -5; призначення - для перевезення пасажирів на дорогах загального використання, тип двигуна-дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 2967 см куб, тип кузова-універсал, колісна формула - 4х4; рік виготовлення -2015, дата першої реєстрації - 05.05.2015, вартістю 15600 Євро, що підтверджується рахунком-фактурою №100А/19 від 05.06.2019.

6. З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом подано до Житомирської митниці ДФС митну декларацію №UA101070.2019.036159 від 21.06.2019, у якій визначено вартість транспортного засобу за основним методом - за ціною договору в сумі 15600 Євро.

7. На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості транспортного засобу та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його і кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме:

рахунок - фактура (інвойс) №100А/19 від 05.06.2019;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 26.02.2015 № ЕК808694;

акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA209060/2019/38098 від 20.06.2019;

додатковий аркуш до акту, в якому зазначено про пошкодження автомобіля;

документ, що підтверджує вартість перевезення від 21.06.2019;

паспорт громадянина України ВН310288 від 06.09.2010;

паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин кордону України від 10.08.2016 № FЕ638666;

сертифікат відповідності UA.008.766692-19 від 20.06.2019.

8. 27.06.2019 Житомирською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА 101000/2019/200192/2, яким збільшено митну вартість ввезеного автомобіля до 23850 Євро.

9. У графі 33 вказаного рішення зазначено наступне.

9.1. Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України відомості про визначення митної вартості, що надаються декларантом, повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

9.2. Частиною п`ятою ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів І зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

9.3. Документи подані для митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а саме:

- у довідці про витрати на транспортування транспортного засобу не вказано маршрут слідування, що позбавляє орган доходів і зборів можливості перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що є складовою митної вартості оцінюваного товару;

- у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 26.02.2015 № ЕК808694 попереднім власником зазначено особу, відмінну від тієї, що склала рахунок-фактуру №100А/19 від 05.06.2019, що викликає сумніви у достовірності правочину, у т.ч. у праві власності на оцінюваний товар та праві розпоряджатися оцінюваним товаром та визначати ціну продажу транспортного засобу;

- надана копія митної декларації країни відправлення від 18.06.2019 № 19DE65E2, не може бути використана як документ, що підтверджує заявлену митну вартість оцінюваного товару, оскільки відправником транспортного засобу зазначено особу, яка відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не є його попереднім власником та не зазначено відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

9.4. Частиною 1 ст.368 Митного кодексу України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

9.5. За наданим рахунком-фактурою набуто право власності на транспортний засіб. Таким чином є підстави вважати, що сторони виконали один перед одним свої зобов`язання: продавець передав товар покупцю, а покупець оплатив товар.

9.6. Разом з тим, до митного органу не подано документ про оплату оцінюваного товару, як це передбачено ч.2 ст.53 та ч.1 ст.368 Митного кодексу України.

9.7. Декларантом не подано:

1) договору (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається;

2) рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією.

9.8. Проведено процедуру консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості товару відповідно до вимог ст.59 Митного Кодексу України.

9.9. Методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч.3 ст.64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) органами доходів та зборів митних вартостях схожих автомобілів 25.06.2019UA 101070/2019/036807 з врахуванням марки (VOLKSWAGEN), моделі (TOUAREG), року виготовлення (2015), об`єму циліндрів двигуна (2967см3), потужності (193квг.) характеру та обсягу пошкоджень з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року і становить 23850,00 Євро/шт.

10. У зв`язку з прийняттям вказаного рішення, відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 101070/2019/00513 від 27.06.2019, в якій вказано, що митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом невірно розрахована митна вартість товару та не підтверджена документально, а вибраний метод її визначення не відповідає умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, чим порушено вимоги ст.52, ст.53 цього кодексу.

11. Позивач, вважаючи коригування відповідачем митної вартості автомобіля протиправним та картку відмови протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

12. Позивач вважає, що відповідачем безпідставно, в порушення ст.58 Митного кодексу України, здійснено визначення митної вартості імпортованого транспортного засобу не за ціною договору як основним методом, a із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав та з порушенням порядку черговості послідовного використання методів визначених статтями 59-63 Митного кодексу України.

13. Відповідач вважає, що у довідці про витрати на транспортування транспортного засобу без дати і без номера не вказано маршрут слідування, що позбавило орган доходів і зборів можливості перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що є складовою митної вартості оцінюваного товару. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 26.02.2015 № ЕК808694 попереднім власником зазначено особу, відмінну від тієї, що склала рахунок-фактуру № 100А/19 від 05.06.2019, що викликало сумніви у достовірності правочину, у т.ч. у праві власності особи, що склала рахунок-фактуру на оцінюваний товар та праві розпоряджатися оцінюваним товаром, визначати ціну продажу транспортного засобу. Надана копія митної декларації країни відправлення від 18.06.2019 № 19DE65E2, не могла бути використана як документ, що підтверджує заявлену митну вартість оцінюваного товару, оскільки відомості щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, відсутні. Крім того, відправником транспортного засобу зазначено особу, яка відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не є його попереднім власником. Відповідно до відомостей, що містяться у рахунку-фактурі (інвойсі) № 100А/19 від 05.06.2019 термін оплати за товар - 05.06.2019. Таким чином, на момент здійснення митного оформлення товар повинен бути оплачений покупцем. Також вказує, що на вимогу органу доходів і зборів не надано: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Таким чином, відповідачем обґрунтовано визначена митна вартість автомобіля за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч.3 ст.64 Митного кодексу України, яка грунтується на раніше визнаній (визначеній) органами доходів та зборів митних вартостях схожих автомобілів 25.06.2019 UA 101070/2019/036807 з врахуванням марки (VOLKSWAGEN), моделі (TOUAREG), року виготовлення (2015), об`єму циліндрів двигуна (2967см3), потужності (193квг.) характеру та обсягу пошкоджень з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року і становить 23850,00 Євро/шт.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

14. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15. Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

16. У відповідності до частини 1 статті 246 Митного Кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - МК України), метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

17. Питання митної вартості товарів та методи її визначення врегульовані розділом ІІІ МК України.

18. Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

19. Згідно із частиною першою статті 51 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

20. Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

21. Частиною другою статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

22. Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

23. За змістом частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

24. Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

25. Частиною 5 статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

26. У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

27. Аналіз вказаних норм чинного законодавства України вказує на те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

28. Водночас, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

29. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

30. Тобто, законом чітко окреслено умову, за наявності котрої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме: наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

31. Отже, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, котрі викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

32. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта, та надає митниці право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

33. Між тим, витребовувати контролюючий орган має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, та жодним чином не всі, котрі передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

34. Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

35. Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення неповного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за другорядним методом (за ціною рахунку - фактури); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

36. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що жодних доказів щодо наявності у поданих декларантом документах певних розбіжностей щодо числових значень складових митної вартості товару (автомобіля) чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, ознак підробки, відповідачем не надано. Натомість, позивачем надано документи, які в своїй сукупності підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, зокрема рахунок-фактура, квитанція про сплату 15600 Євро за придбаний автомобіль, а тому Житомирською митницею ДФС неправомірно застосовано ч.3 ст.53 МК України.

37. Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції з урахуванням такого.

38. Як свідчать матеріали справи, декларант (позивач) при здійсненні митного оформлення товару надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Зокрема, для обґрунтування вартісного значення складових митної вартості товару в розмірі 15600 євро, надав рахунок-фактуру продавця №100А/19 від 05.06.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 26.02.2015 № ЕК808694; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA209060/2019/38098 від 20.06.2019; додатковий аркуш до акту, в якому зазначено про пошкодження автомобіля; документ, що підтверджує вартість перевезення від 21.06.2019; сертифікат відповідності UA.008.766692-19 від 20.06.2019. Також позивачем на підтвердження оплати в сумі 15600 Євро за транспортний засіб - VolkswagenTouareg, WVGZZZ7PZFD014987 - надано квитанцію № 319560 від 05.06.2019.

39. 27.06.2019 Житомирською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА 101000/2019/200192/2, яким збільшено митну вартість ввезеного автомобіля до 23850 Євро.

40. З оскаржуваного рішення вбачається, що документи подані для митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а саме:

- у довідці про витрати на транспортування транспортного засобу не вказано маршрут слідування, що позбавляє орган доходів і зборів можливості перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що є складовою митної вартості оцінюваного товару;

- у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 26.02.2015 № ЕК808694 попереднім власником зазначено особу, відмінну від тієї, що склала рахунок-фактуру №100А/19 від 05.06.2019, що викликає сумніви у достовірності правочину, у т.ч. у праві власності на оцінюваний товар та праві розпоряджатися оцінюваним товаром та визначати ціну продажу транспортного засобу;

- надана копія митної декларації країни відправлення від 18.06.2019 № 19DE65E2, не може бути використана як документ, що підтверджує заявлену митну вартість оцінюваного товару, оскільки відправником транспортного засобу зазначено особу, яка відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не є його попереднім власником та не зазначено відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

41. Наведені обставини, що підтверджені матеріалами справи, на думку апеляційного суду, свідчать про наявність у відповідача обґрунтованого сумніву щодо правильності заявленої позивачем митної вартості.

42. При цьому обґрунтованим є висновок митного органу про те, що виявлені розбіжності впливають на митну вартість товару.

43. У зв`язку з цим, відповідачем здійснювалась процедура консультацій з декларантом, йому доведено інформацію про надання відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме:

1) договору (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається;

2) рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією.

44. Оскільки позивач не надав витребовуваних митницею документів на усунення виявлених розбіжностей, колегія суддів дійшла переконання щодо правомірності визначення відповідачем митної вартості імпортованого транспортного засобу не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

45. При застосуванні резервного методу визначення митної вартості митниця керувалась обмеженнями статті 64 Митного кодексу України та зробила посилання на раніше визначені органами доходів та зборів митні вартості МД від 25.06.2019 № UA 101070/2019/036807 з дотриманням принципів критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, що становить 23850,00 €.

46. Подібний транспортний засіб, за яким відбулось порівняння, відповідав технічним характеристикам, а саме: марка, модель, рік виготовлення, тип двигуна тощо, що і автомобіль придбаний позивачем.

47. Відповідно до приписів ст. 60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку. Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

48. Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що методи 2а (ст.59 МК) і 2б (ст.60 МК) не могли бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в (ст.62 МК) і 2г (ст.63 МК) - зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) органами доходів та зборів митних вартостях схожих автомобілів на підставі МД від 25.06.2019 №UA101070/2019/036807 з врахуванням марки (VOLKSWAGEN), моделі (TOUAREG), року виготовлення (2015), об`єму циліндрів двигуна (2967см3), потужності (193квт.) характеру та обсягу пошкоджень з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року і становить 23850,00 €.

49. Отже, враховуючи неподанням декларантом договору, рахунків із третіми особами, висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, митним органом прийнято обґрунтоване рішення про коригування митної вартості № UA101000/2019/200192/2 від 27.06.2019.

50. З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку про те, що рішення Житомирської митниці ДФС України №UА 101000/2019/200192/2 від 27.06.2019 про коригування митної вартості товарів та про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови № UA 101070/2019/00513 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

51. Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

52. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

53. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

54. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

55. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

56. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

57. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

58. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Житомирської митниці ДФС задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Житомирської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 червня 2020 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.