Справа № 400/4380/19
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/4380/19
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційні скарги Головного управління ДПС у Миколаївській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегабуд-Н" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегабуд-Н" до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Чисто Клінінг" про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2019р. ТОВ "Мегабуд-Н" звернулося в суд із позовом до ГУ ДПС у Миколаївській області, ДПС України, третя особа: ТОВ "Чисто Клінінг", в якому просило скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації за №1336589/41528079 від 25.11.2019р..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 1.10.2019р. між ТОВ "Мегабуд-Н" та ТОВ "Чисто Клінінг" укладено договір купівлі-продажу за №01-10-2019, на виконання якого у жовтні 2019р. позивач поставив на адресу контрагента викрутки на суму 77,52грн..

У зв`язку із здійсненням вказаної господарської операції, 1.11.2019р. позивач направив на електронну адресу ДФС податкову накладну за №38 для реєстрації в ЄРПН.

Однак, 25.11.2019р. Комісією ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладеної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, було прийнято рішення за №1336589/41528079 про відмову в реєстрації податкової накладної за №38 від 16.10.2019р..

Позивач вважає, що оскаржуване рішення є незаконним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки ним подано усі необхідні первинні документи на підтвердження господарської операції.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову у такій реєстрації за №1336589/41528079 від 25.11.2019р..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Миколаївській області на користь ТОВ "Мегабуд-Н" судові витрати в розмірі 960,5грн..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України на користь ТОВ "Мегабуд-Н" судові витрати в розмірі 960,5грн..

В апеляційній скарзі ГУ ДПС у Миколаївській області просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

В апеляційній скарзі ТОВ «Мегабуд-Н» просить рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні з податкового органу витрат на правову допомогу в сумі 11 000грн., та в цій частині прийняти нову постанову, якою задовольнити стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 11 000грн., в іншій частині судове рішення залишити без змін, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

З урахуванням належного сповіщення сторін, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення скарг, з наступних підстав.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що товариством до податкового органу були надані усі необхідні для реєстрації податкової накладної первинні документи податкового та бухгалтерського обліку, які підтверджують реальність господарської операції. Проте податковим органом не надано належну оцінку цим первинним документам та безпідставно відмовлено у реєстрації поданої податкової накладної.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Мегабулд-Н» про розподіл судових витрат щодо стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу в сумі 11 000грн., суд першої інстанції виходив з того, що заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову, який є позовом немайнового характеру.

Проте, судова колегія не погоджується із висновками суду першої інстанції в частині відмови розподілу судових витрат на правничу допомогу в сумі 11 000грн., виходячи з наступного.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду скасовує в частині відмови стягнення судових витрат на правничу допомогу та приймає в цій частині нове рішення про часткове задоволення вимог.

Вирішуючи спір по суті судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що 17.08.2017р. ТОВ Мегабуд-Н зареєстроване в якості юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основними видами діяльності товариства є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, оптова торгівля фруктами й овочами, оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням, оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням, оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, оптова торгівля металами та металевими рудами, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього, неспеціалізована оптова торгівля, тощо.

У жовтні 2019р. між ТОВ Мегабуд-Н та ТОВ "Чисто Клінінг" укладено договір купівлі-продажу за №01-10-2019. На виконання умов зазначеного договору ТОВ "Мегабуд-Н в жовтні 2019р. поставило на адресу ТОВ Чисто Клінінг викрутки на суму 77,52грн..

16.10.2019р. ТОВ Мегабуд-Н виписало податкову накладну №38 по взаємовідносинам з ТОВ "Чисто Клінінг" на загальну суму 77,52грн, з них ПДВ 12,92 гривень.

З метою належного виконання приписів чинного податкового законодавства України, ТОВ Мегабуд-Н складено та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну за №38 від 1.11.2019р.

Однак, за результатами розгляду вищезазначених податкових накладних контролюючим органом ТОВ «Мегабуд-Н» надіслано квитанцію щодо зупинення реєстрації податкової накладної, та запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, котрі достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, у якій зазначено, що з урахуванням положень п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. У зв`язку з чим, платнику податків запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

14.11.2019р. ТОВ Мегабуд-Н на адресу податкового органу надіслано пояснення с копіями документів до господарських операцій, по якій виписана податкова накладна №38 від 16.10.2019р. (копія видаткової накладної №109 від 16.10.2019р., копія рахунку на оплату №113 від 16.10.2019р., копія платіжного доручення №3 від 11.11.2019р., копія товарного чеку №Кнк/МУ-0073890 від 28.01.2019р., копія фіскального чеку №37155 від 28.01.2019р., копія Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або підзвіт №13 від 28.01.2019р., копія видаткового касового ордеру №32 від 28.01.2019р., копія договору від 1.10.2019р., копія довіреності №2 від 16.10.2019р., копія штатного розкладу на 1.11.2019р., копія звіту 20 ОПП з квитанцією, корпія договору №01-04-19 від 1.04.2019р., копія витягу з ЄДР).

Проте, 25.11.2019р. Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, було прийнято рішення за №1336589/41528079 про відмову в реєстрації податкової накладної за №38 від 16.10.2019р..

Підставою для прийняття такого рішення стало ненадання платником податків копій документів: первинних документів щодо постачання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Перевіряючи правомірність дій та рішень податкового органу, з урахування підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Приписами п.201.10. ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п.201.1 цієї статті та/або п.192.1 ст.192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п.201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

В свою чергу положення п.201.16. ст.201 ПК України визначають, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному КМУ, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п.74.2 ст.74 цього Кодексу.

За правилами п.74.2. ст.74 ПК України в єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У відповідності до положень пп.201.16.1. п.201.16. ст.201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Як вбачається із матеріалів справи, у квитанції, якою ТОВ «Мегабуд-Н» повідомлено про зупинення реєстрації податкових накладних за №38 від 16.10.2019р., податковим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, однак в цій квитанції не вказано конкретного переліку документів, які необхідно надати платнику податків для підтвердження реальності господарської операції.

У відповідності до положень пп.201.16.2. п.201.16. ст.201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у пп. "в" пп.201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що на виконання вимог цієї норми ТОВ «Мегабуд-Н» направлено до податкового органу документи на підтвердження операцій із контрагентом. Необхідно звернути увагу на те, що ДФС у своїй квитанції не конкретизував, саме які документи позивач мав надати йому, а після отримання, наданих позивачем документів, ніяких додаткових документів від позивача не вимагав.

Як вбачається із оскаржуваного рішення, податковий орган відмовив ТОВ «Мегабуд-Н» в реєстрації податкової накладної з підстав не надання копій документів щодо постачання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. При тому, що товариством було надано до ДФС: весь перелік первинних документів на підтвердження реальності господарської операції.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення адміністративного позову ТОВ «Мегабуд-Н», оскільки позивачем надано усі необхідні документи, які підтверджують факт здійснення господарської операції за поданою податковою накладною, а податковим органом не доведено протилежне.

Що стосується відмови у стягнення із податкового органу судових витрат на правничу допомогу в сумі 11 000грн., судова колегія виходить з наступного.

Приписами ст.134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналізуючи вищезазначене, судова колегія зазначає, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 ст.134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспівмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим, суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006р. у справі «Двойних проти України» (п.80), від 10 грудня 2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.34-36), від 23 січня 2014р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015р. у справі «Баришевський проти України» (п.95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається із матеріалів справи, що представником ТОВ «Мегабуд-Н» заявлені вимоги про відшкодування витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката.

В даному випадку, предмет спору у справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Отже, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову.

Поряд з цим, вирішуючи питання щодо розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню позивачу, судова колегія зазначає, що наведені докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи те, що дана справа віднесена до справ незначної складності, з огляду на те, що в даному випадку позивачем оскаржувалось рішення комісії податкового органу про відмову у реєстрації податкової накладної, то апеляційний суд приходить до висновку, що співмірними витратами на послуги адвоката під час розгляду даної справи в суді першої інстанції є 1000грн..

Враховуючи зазначене та критерії, з врахуванням яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, встановлені ч.5 ст.134 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 1 000грн..

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу підлягає скасуванню та прийнятті в цій частині нового судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246, 311, 315, 317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегабуд-Н" - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020р. скасувати в частині відмови у задоволенні клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (54001, м.Миколаїв, вул.Лягіна,6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегабуд-Н" (54055, м.Миколаїв, вул. 1 Слобідська,8-А, ) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1000грн..

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М.Градовський

Судді: А.В.Крусян

О.В.Яковлєв