Справа № 160/12448/19
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Горбалінського В.В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправними та скасування висновку, -
Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Східного офісу Держаудитслужби (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати висновок Східного офісу Держаудитслужби, який було оприлюднено 26.11.2019 року про результати моніторингу закупівлі Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо предмету закупівлі за ДК 021:2015:33600000-6 Фармацевтична продукція (розчини для перитонеального діалізу) за переговорною процедурою № UA-2018-10-19-001300-b - у повному обсязі.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що висновки про результати моніторингу закупівлі є необґрунтованими, протиправними та такими, що не відповідають приписам чинного законодавства. Позивач не погоджується з результатами та висновками моніторингу, оскільки вважає, що зазначені у висновку порушення є формальними та несуттєвими.
Враховуючи наведене, позивач вважає, що висновок Східного офісу Держаудитслужби є протиправним та підлягає скасуванню.
26.12.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами загального позовного провадження.
27.01.2020 року представником відповідача надано до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, та зазначив про безпідставність доводів позивача, викладених у позовній заяві, з огляду на встановлені під час аналізу питання дотримання позивачем законодавства у сфері публічних закупівель, а саме порушення положень частини першої статті 10 Закону України «Про публічні закупівлі» в частині недотримання строків оприлюднення повідомлення про внесення змін до договору додатковою угодою від 20.02.2019 року №6.
04.02.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправними та скасування висновку - залишено без розгляду.
09.04.2020 року справу повернуто до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою суду від 20.05.2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представником позивача до суду було подано заяву про розгляд даної адміністративної справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Згідно ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу від 01.11.2019 року № 190 «Про початок здійснення моніторингу закупівель», відділом контролю у сфері закупівель розпочато проведення моніторингу процедури закупівлі.
Підставою для проведення моніторингу закупівлі стали виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель.
Предметом аналізу були питання: визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані (додатку), оприлюднення інформації щодо закупівлі, правильності заповнення форм документів, затверджених Уповноваженим органом, своєчасності укладання договору про закупівлю та його оприлюднення, внесення змін до договору про закупівлю.
Відповідачем, за результатами аналізу тендерної документації встановлено, що аналізуючи питання дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель щодо визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані (додатку), правильності заповнення форм документів, затверджених Уповноваженим органом, своєчасності укладання договору про закупівлю та його оприлюднення - порушень не встановлено.
Втім, за результатами аналізу питання дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель щодо оприлюднення інформації про закупівлю, внесення змін до договору про закупівлю встановлено порушення вимог абзацу дев`ятого частини першої статті 10 Закону.
За результатами моніторингу закупівлі № UA-2018-10-19-001300-b, Східним офісом Держаудитслужби складено висновок від 22.11.2019 року та оприлюднено в електронній системі закупівель у відповідності до вимог ч. 6 ст. 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі».
Не погоджуючись із такими висновками, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що порушують права та інтереси позивача, останній звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади здійснення фінансового контролю в Україні, визначено Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-XII (в редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних відносин, далі по тексту - Закон №2939-XII).
Відповідно до частини другої статті 2 Закону №2939-XII, державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Згідно частини першої статті 5 Закону №2939-XII, контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.
Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель (ч. 2 ст. 5 Закону №2939-XII).
Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю (ч. 3 ст. 5 Закону №2939-XII).
Відповідно до частини другої статті 71 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VIII, моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).
Моніторинг закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладання договору про закупівлю та його виконання.
Моніторинг закупівлі не проводиться на відповідність тендерної документації вимогам частини четвертої статті 22 цього Закону (ч. 1 ст. 22 Закону №922-VIII).
Рішення про початок моніторингу закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник за наявності однієї або декількох із таких підстав: 1) дані автоматичних індикаторів ризиків; 2) інформація, отримана від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 3) повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель; 5) інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до статті 9 цього Закону.

Для аналізу даних, що свідчать про ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, можуть використовуватися: інформація, оприлюднена в електронній системі закупівель; інформація, що міститься в єдиних державних реєстрах; інформація в базах даних, відкритих для доступу центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю; дані органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, замовників та учасників процедур закупівель, що можуть бути отримані органами державного фінансового контролю у порядку, встановленому законом (ч. 2 ст. 22 Закону №922-VIII).

Строк здійснення моніторингу закупівлі не може перевищувати 15 робочих днів з дати оприлюднення рішення про початок моніторингу закупівлі в електронній системі закупівель (ч. 4 ст. 22 Закону №922-VIII).

За результатами моніторингу закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання (ч. 6 ст. 22 Закону №922-VIII).

У висновку обов`язково зазначаються: 1) найменування замовника, щодо якого здійснювався моніторинг закупівлі, його ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження; 2) найменування предмета закупівлі та його очікувана вартість; 3) унікальний номер оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу; 4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу закупівлі; 5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю необхідною для більш детального опису результатів моніторингу закупівлі.

Якщо за результатами моніторингу закупівлі не виявлено порушень законодавства у сфері публічних закупівель, у висновку зазначається інформація про відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель (ч. 7 ст. 22 Закону №922-VIII).

У разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду (ч. 10 ст. 22 Закону №922-VIII).

Щодо тверджень позивача, що Східним Офісом Держаудитслужби здійснено моніторинг поза межами строків встановлених чинним законодавством, суд зазначає про таке.

Як зазначається позивачем, договір №113/2018-119 від 19.11.2018 року виконаний 27.02.2019 року.

Втім, як видно з матеріалів справи, станом на час проведення моніторингу (01.11.2019 22.11.2019) закупівлі звіт про виконаний договір в електронній системі «Прозоро» опублікавано не було, оскільки відповідно до інформації яка міститься в електронній системі закупівель «Прозоро» на сторінці закупівлі UA-2018-10-19-001300-b звіт про виконання договору про закупівлю UA-2018-10-19-001300-b, опублікований позивачем в електронній системі «Прозоро» 02.01.2020 року, в якому зазначено строк дії договору 19.11.2018 року -31.12.2019 року.

Частиною першою статті 10 Закону №922 встановлено, що замовники самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднюють на веб-порталі Уповноваженого органу в порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, зокрема звіт про виконання договору, протягом 3 днів з дня закінчення строку дії договору, виконання договору або його розірвання.

Відповідно до ч.18 ст. 71 Закону № 922, обмін інформацією між органом державного фінансового контролю та замовником, здійснюється в електронному вигляді через електронну систему закупівель.

Відтак, суд доходить висновку, що моніторинг закупівлі UA-2018-10-19-001300-b був проведений з 01.11.2019 року по 22.11.2019 року відповідно до вимог абз.2 ч.1 ст.71 Закону №922 та в строки визначених ч.4 ст.71 Закону №922.

Щодо тверджень позивача про відсутність чітких вимог або рекомендацій щодо способу усунення виявлених порушень, зазначених у висновку, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 8 ст. 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі» №922 замовник має право протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення висновку одноразово звернутися до органу державного фінансового контролю за роз`ясненням змісту висновку та його зобов`язань, визначених у висновку.

Протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення органом державного фінансового контролю висновку замовник оприлюднює через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.

Відповідно до ч.10 ст. 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі» №922 у разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду.

У пункті 3 Висновку чітко вказано, що Східний офіс Державної аудиторської служби зобов`язує здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у встановленому законодавством порядку та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.

Неможливість зрозуміти позивачем способу усунення виявлених порушень не може бути підставою для скасування оскарженого висновку і може слугувати підставою для звернення до органу державного фінансового контролю за роз`ясненням змісту висновку та його зобов`язань, визначених у висновку, відповідно до ч. 8 ст. 7-1 Закону № 922.

Щодо встановлених оскаржуваним висновком порушень, суд зазначає про таке.

Як встановлено судом, 19.11.2018 року позивачем за результатами тендеру було укладено договір №113/2018-119 із ТОВ «ДІАВІТА» про закупівлю товарів за державні кошти і опубліковано в електронній системі закупівель.

Також, як видно з матеріалів справи, додатковими угодами №1 від 28.11.2018 року, №2 від 29.11.2018 року, №3 від 28.02.2018 року, №4 від 04.02.2019 року, №5 від 20.02.2019 року та №6 від 20.02.2019 року вносились зміни до Договору №113/2018-119 від 19.11.2018 року.

Як встановлено оскаржуваним висновком Східного офісу Держаудитслужби від 22.11.2018 року, що відповідно до інформації, викладеної в системі електронних закупівель Prozorro, замовником до основного договору від 19.11.2018 року №113/2018-119 укладено додаткову угоду від 20.02.2019 №6, яку опубліковано в електронній системі закупівель 25.02.2019, тоді як статтею 10 Закону передбачено, що повідомлення про внесення змін до договору замовник оприлюднює протягом трьох днів з дня внесення змін.

Відповідно ст. 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з пунктом 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, як встановлено судом 20.02.2019 року це була середа і відповідно, перебіг строку починався з 21.02.2019 року.

Останнім днем для оприлюднення повідомлення про внесення змін до договору було 23.02.2019 року (субота).

Однак враховуючи приписи чинного законодавства, а саме положення ст. 253 та 254 ЦК України, останнім днем для оприлюднення було 25.02.2019 року, тобто понеділок.

Таким чином, з урахуванням норм ЦК України позивачем дотримано вимоги щодо термінів публікації Додаткової угоди № 6 від 20.02.2019 р. до Договору №113/2018-119 від 19.11.2018 р.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Згідно приписів частини четвертої статті 36 Закону №922-VIII (станом на час виникнення спірних правовідносин), істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; 5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Як вже встановлювалось судом, додатковими угодами №1 від 28.11.2018 року, №2 від 29.11.2018 року, №3 від 28.02.2018 року, №4 від 04.02.2019 року, №5 від 20.02.2019 року та №6 від 20.02.2019 року вносились зміни до Договору №113/2018-119 від 19.11.2018 року.

Як видно з тексту додаткової угоди №6 від 20.02.2019 року, якою вносились зміни до Договору №113/2018-119 від 19.11.2018 року, текст пункту 1.2 додаткової угоди від 20.02.2019 №5 до договору викладено в новій редакції, а саме: сума додаткової угоди змінюється, а саме зменшується на 6 048,00 грн. Сума цієї додаткової угоди складає 239 005,44 грн. Відповідно до пункту 1.2 додаткової угоди текст пункту 1.3 додаткової угоди від 20.02.2019 №5 викладено в наступній редакції: "1.3. Викласти Специфікацію у новій редакції, яка додається до цієї додаткової угоди (Додаток № 1), що також не заперечується та підтверджується відповідачем у своєму відзиві на позов.

Аналіз змісту додаткової угоди №6 від 20.02.2019 року якою вносились зміни до Договору №113/2018-119 від 19.11.2018 року свідчить, що вказані зміни не відносяться до передбачених частиною 4 статті 36 Закону №922-VIII (станом на час виникнення спірних правовідносин) випадків.

Конструкція абзацу дев`ятого частини першої статті 10 Закону №922-VIII, дає підстави для висновку, що замовник повинен оприлюднити повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю та зміни до договору виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 36 Закону №922-VIII (станом на час виникнення спірних правовідносин).

Оскільки зміни, внесені додатковою угодою №6 від 20.02.2019 року до договору №113/2018-119 від 19.11.2018 року, не відносяться до передбачених частиною 4 статті 36 Закону №922-VIII (станом на час виникнення спірних правовідносин) випадків, у позивача був відсутній обов`язок оприлюднювати повідомлення про внесення змін до договору на зазначену додаткову угоду.

Відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача в цій частині та про безпідставність висновку Східного офісу Держаудитслужби в частині порушення позивачем вимог абзацу дев`ятого частини першої статті 10 Закону №922-VIII щодо неоприлюднення повідомлення про внесення змін до договору на додаткову угоду №6 від 20.02.2019 року протягом трьох днів з дня внесення змін.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини та виходячи з положень проаналізованого законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування висновку Східного офісу Державної аудиторської служби України від 22.11.2019 року про результати моніторингу закупівлі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправними та скасування висновку задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати висновок Східного офісу Держаудитслужби від 22.11.2018 року, який було оприлюднено 26.11.2019 року про результати моніторингу закупівлі Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо предмету закупівлі за ДК 021:2015:33600000-6 Фармацевтична продукція (розчини для перитонеального діалізу) за переговорною процедурою № UA-2018-10-19-001300-b.

Стягнути з Східного офісу Держаудитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Горбалінський