Справа № 810/4556/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4556/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Василенко Г.Ю.
Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 пільгового стажу та призначенні йому пенсії за Списком №1;

- зобов`язати Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на достроковий вихід на пенсію за Списком №1 періоди роботи з 22.05.1985 по 29.06.1985, з 23.09.1985 по 25.11.1985, з 11.03.1986 по 14.04.1986, з 01.11.1991 по 03.12.1993, з 13.12.1993 по 28.03.1996, з 10.04.1996 по 09.06.1996, з 14.06.1996 по 01.06.1998, з 29.06.1998 по 05.10.1998, з 09.10.1998 по 28.12.1998, з 04.01.1999 по 30.06.2000, з 02.01.2001 по 17.07.2001, з 03.08.2001 по 05.06.2005, з 01.10.2012 по 22.03.2017;

- зобов`язати Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за Списком №1 починаючи з 25.06.2018; стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 пільгового стажу та призначенні йому пенсії за Списком №1.

Зобов`язано Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на достроковий вихід на пенсію за Списком №1 періоди роботи з 22.05.1985 по 29.06.1985, з 23.09.1985 по 25.11.1985, з 11.03.1986 по 14.04.1986, з 01.11.1991 по 03.12.1993, з 13.12.1993 по 28.03.1996, з 10.04.1996 по 09.06.1996, з 14.06.1996 по 01.06.1998, з 29.06.1998 по 05.10.1998, з 09.10.1998 по 28.12.1998, з 04.01.1999 по 30.06.2000, з 02.01.2001 по 17.07.2001, з 03.08.2001 по 05.06.2005, з 01.10.2012 по 22.03.2017.

Зобов`язано Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за Списком №1 починаючи з 25 червня 2018 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

11.02.2019 Київським окружним адміністративним судом видано три виконавчі листи №810/4556/18 щодо стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат у сумі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області; щодо зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію за Списком №1 починаючи з 25 червня 2018 року, та щодо зобов`язання зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на достроковий вихід на пенсію за Списком №1 періоди роботи з 22.05.1985 по 29.06.1985, з 23.09.1985 по 25.11.1985, з 11.03.1986 по 14.04.1986, з 01.11.1991 по 03.12.1993, з 13.12.1993 по 28.03.1996, з 10.04.1996 по 09.06.1996, з 14.06.1996 по 01.06.1998, з 29.06.1998 по 05.10.1998, з 09.10.1998 по 28.12.1998, з 04.01.1999 по 30.06.2000, з 02.01.2001 по 17.07.2001, з 03.08.2001 по 05.06.2005, з 01.10.2012 по 22.03.2017.

До Київського окружного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 , в порядку ст. 383 КАС України, в якій останній просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо невиконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 в адміністративній справі №810/4556/18, що полягає у невиплаті ОСОБА_1 заборгованості пенсії в сумі 59880,13 грн. за період з 25.06.2018 по 31.03.2019 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам";

- на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 в адміністративній справі №810/4556/18 зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість пенсії в сумі 59880,13 грн. за період з 25.06.2018 по 31.03.2018 без застосування обмежень, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати її, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та прийняти нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотивами оскаржуваної ухвали є те, що оскільки матеріалами справи не встановлено наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, то підстави для задоволення заяви позивача відсутні.

Апелянт в своїй скарзі зазначає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно досліджено обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 6 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст. 249 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів звертає увагу, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Зокрема, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з листа пенсійного органу від 20.11.2019 №5349/108-01 та довідок Києво-Святошинського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) від 18.11.2019 №№2262, 2267, відповідачем рішення суду від 12.11.2018 в частинах призначення позивачу пенсії за Списком №1 з 25.06.2018 та зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на достроковий вихід на пенсію за Списком №1 періоди роботи з 22.05.1985 по 29.06.1985, з 23.09.1985 по 25.11.1985, з 11.03.1986 по 14.04.1986, з 01.11.1991 по 03.12.1993, з 13.12.1993 по 28.03.1996, з 10.04.1996 по 09.06.1996, з 14.06.1996 по 01.06.1998, з 29.06.1998 по 05.10.1998, з 09.10.1998 по 28.12.1998, з 04.01.1999 по 30.06.2000, з 02.01.2001 по 17.07.2001, з 03.08.2001 по 05.06.2005, з 01.10.2012 по 22.03.2017 фактично виконане.

Зі змісту мотивувальної та резолютивної частин рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 вбачається, що останнє не містить зобов`язання пенсійного органу виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 25.06.2018.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо неналежного виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2018, відповідно до ст. 383 КАС України, у зв`язку з чим погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні такої заяви.

Також, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було винесене законне та обґрунтоване рішення, яке не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Ганечко О.М.

Повний текст постанови виготовлено 22.06.2020.