Справа № 499/217/20
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 р.м.ОдесаСправа № 499/217/20
Головуючий в 1 інстанції: Погорєлов І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 16 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Сектору реагування патрульної поліції №1 Лиманського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області капітана поліції Іванченка Євгена Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до інспектора Сектору реагування патрульної поліції №1 Лиманського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області Іванченка Євгена Миколайовича (далі інспектор), в якому просив скасувати постанову серії БАА №530272 від 11.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки керований ним автомобіль не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 16 березня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що керований позивачем транспортний засіб належить до категорії легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, а отже останній підлягає обов`язковому технічному контролю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалене у справі рішення та постановити нове про задоволення позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті рішення у справі не врахував, що керований ним автомобіль використовується у службових цілях Одеської залізниці без мети отримання прибутку, а отже останній не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Інспектор УПП не скористався правом на подання відзиву.

Фактичні обставини справи.

Постановою інспектора Сектору реагування патрульної поліції №1 Лиманського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області Іванченка Євгена Миколайовича від 11.02.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн.

Підставою для прийняття постанови стало те, що 11.02.2020 року близько 09 год. 45 хв. позивач керував транспортним засобом марки DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без проходження обов`язкового технічного контролю, внаслідок чого порушив п 31.3 (б) ПДР України.

Позивач наполягає, що не порушував ПДР України, оскільки керований ним автомобіль не підлягає обов`язковому технічному контролю, що стало підставою його звернення до суду з відповідним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляції з наступних підстав.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353 (далі Закон №3353), встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР).

Пунктом 31.3 (б) ПДР передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Частиною третьої статті 121 КУпАП, передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 29 Закону №3353 визначено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до статті 33 Закону №3353 технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до статті 35 Закону №3353, обов`язковому технічному контролю підлягають транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

В той же час, обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Відповідно до п.п 15 пункту 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року №137 (далі - Порядок), транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними особами, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Під господарською діяльністю в Господарському кодексі України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (стаття 3 ГК України).

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року №2344-III (далі Закон №2344-III) визначено, що транспортний засіб загального призначення - транспортний засіб, не обладнаний спеціальним устаткуванням і призначений для перевезення пасажирів або вантажів (автобус, легковий автомобіль, вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу).

Відповідно до статті 29 Закону №2344-III автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Аналіз наведених вище положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання автомобіля для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що транспортний засіб марки DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є власністю філії Одеської залізниці, який використовується останньою для безкоштовного перевезення своїх працівників.

З наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що керований позивачем транспортний засіб використовуються Одеською залізницею виключно в службових цілях без мети отримання прибутку, а отже у відповідача не було правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП.

Правова позиція судової колегії побудована на висновках Верховного Суду, викладених у постанові від 17.10.2019 року по справі №678/483/17.

Враховуючи, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовані обставини справи, що мають значення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового про задоволення позову.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги відсутність події адміністративного правопорушення, постанова серії БАА №530272 від 11.02.2020 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Суд апеляційної інстанції не вирішує питання про розподілу судових витрат, оскільки учасники справи звільнені від сплати судового збору по даній категорії справ, на підставі частини 3 статті 288 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 16 березня 2020 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Сектору реагування патрульної поліції №1 Лиманського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області капітана поліції Іванченка Євгена Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА №530272 від 11.02.2020 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.