Справа № 274/4153/20
Суддя: Вдовиченко Т. М.
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 274/4153/20
провадження № 2-а/0274/78/20
У Х В А Л А

01.07.2020 року суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП Бердичівського ВП ст. лейтенанта Кучерука Віталія Сергійовича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП від 20.06.2020 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржувану постанову незаконною так як правил дорожнього руху не порушував, його притягнуто до відповідальності безпідставно.

При вирішенні питання про відкриття провадження в справі з`ясовано, що заява не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові-для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Частинами 1, 2 ст. 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (частини перша, друга, третя і п`ята статті 122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, інспектори патрульної поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Національної поліції. Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1ст. 122 КУпАП. Така правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 26.12.2019 року у справі № 724/716/16-а. З огляду на викладене, судом роз`яснюється право позивача визначитись з належним відповідачем та вказати передбачені п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України дані про нього.

В порушення вимог ст. 160 КАС України в позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджуються вказані обставини щодо самої події, на підставі якої винесено оскаржувану постанову.

Відповідно до пункту 11 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, у порушення вказаної вимоги позивач письмово не підтвердив про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно вимог ст. 161 КАС України до позовної заяви подається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Що стосується посилання позивача на ст. 288 КУпАП як на підставу звільнення від сплати судового збору, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17.

У справах щодо оскарження постанов про адміністративні правопорушення у розумінні положень ст. 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 закон № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року встановлено, що в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст.ст. 287, 288 КУпАП, як в інших справах, які розглядаються судом у порядку адміністративного позовного провадження, слід застосувати ст.ст.2-5 Закону України "Про судовий збір", які пільг за подання позовної заяви цих правовідносиних не передбачають. З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення, він складає за подання такої позовної заяви 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102,00 грн.

Позивачу необхідно здійснити оплату судового збору за подання до суду позовної заяви про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420,40 грн. (0,2 х 2102 грн.= 420,40 грн.) за реквізитами: Отримувач коштів Бердичів. УК/м.Бердичiв/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37752874, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0006005, Код класифікації доходів бюджету 22030101, та надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160 і 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 294 КАС України, суддя,-

У х в а л и в :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП Бердичівського ВП ст. лейтенанта Кучерука Віталія Сергійовича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М.Вдовиченко