Справа № 940/351/20
Суддя: Косович Т. П.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

30.06.2020 Провадження по справі № 2-а/940/11/20
Справа № 940/351/20
РІШЕННЯ

Іменем України

30 червня 2020 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Косович Т.П.

при секретарі: Козуб І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві сержанта поліції Валуєва Андрія Михайловича про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві сержанта поліції Валуєва Андрія Михайловича неправомірними та скасувати постанову серії ЕАК № 2189452 від 03.03.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.123 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення штрафу в сумі 510 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що він 03.03.2020 року за встановленим диспетчером маршрутом з м. Київ, Оболонський проспект, 34 направлявся до пункту призначення: м.Київ, бульвар Шевченка Тараса, 30 (готель Хілтон) по смузі для маршрутних транспортних засобів. Саме в момент руху по даній смузі по вул. по вул. Електриків в м.Києві його зупинив відповідач та повідомив, що оскільки він рухається по смузі для міського транспорту, то порушив п.17.1 ПДР України. На пояснення про те, що він являється автомобільним самозайнятим перевізником, надає послуги з перевезення пасажирів на таксі, обслуговування даних послуг здійснюється виключно на автомобілі таксі, який відповідає вимогам закону та технічним стандартам, за наявності усіх необхідних для даного виду діяльності документів, інспектор повідомив, що таксі не являється міським транспортом і в розумінні правил дорожнього руху під поняттям таксі мається на увазі маршрутне таксі.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав того, що дійсні обставини справи відповідачем не встановлювалися, не бралися до уваги пояснення, заперечення та зауваження з приводу ситуації, яка склалася, та відсутності у постанові доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, а тому просить її скасувати, а також зобов`язати компетентних посадових осіб НПУ вжити заходів дисциплінарного впливу стосовно відповідача.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві сержанта поліції Валуєв А.М. в судове засіданні не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини його неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 є власником автомобіля TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.16).

Позивач є фізичною особою-підприємцем та здійснює господарську діяльність з надання послуг таксі, про що свідчать копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців (а.с.9) та копія свідоцтва платника єдиного податку (а.с.10).

Крім того, відповідно до ліцензії серії АЕ № 267395 від 29.10.2013 року, виданої Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті, ОСОБА_1 ліцензований на зайняття господарською діяльністю, пов`язаною з наданням послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом та має дозвіл на внутрішні перевезення пасажирів на таксі (а.с.11).

03.03.2020 року інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві сержантом поліції Валуєвим Андрієм Михайловичем винесено постанову серії ЕАК № 2189452 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.123 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення штрафу в сумі 510 гривень за те, що він 03.03.2020 року о 8 год. 42 хв. в м. Києві по вул. Електриків, 31, керуючи автомобілем TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 ПДР України ( на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів) - а.с. 8.

Відповідно до п. 17.1 розділу 17 ПДР України «Переваги маршрутних транспортних засобів», на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Згідно розділу 1 ПДР України «Загальні положення», маршрутні транспортні засоби (транспортні засоби загального користування) - автобуси, мікроавтобуси, тролейбуси, трамваї і таксі, що рухаються за встановленими маршрутами та мають визначені місця на дорозі для посадки (висадки) пасажирів.

Підпунктом «й» п. 30.3 розділу 30 ПДР України «Номерні знаки, написи і позначення» визначено, що на відповідних транспортних засобах установлюються такі розпізнавальні знаки: «Таксі» - квадрати контрастного кольору (сторона - щонайменше 20 мм), які розміщені у шаховому порядку у два ряди. Знак встановлюється на даху транспортних засобів або наноситься на боковій їх поверхні. При цьому повинно бути нанесено щонайменше п`ять квадратів.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що таксі - це легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Як вбачається із фотозображення автомобіля позивача, що міститься в матеріалах справи, автомобіль TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на даху обладнаний розпізнавальним ліхтарем, що містить композицію з квадратів розташованих у шаховому порядку. Також судом встановлено, що автомобіль обладнаний відповідним таксометром.

Згідно довідки ІДС «Еліт-Таксі» № 15/03 від 12.03.2020 року, 03.03.2020 року о 7.47 год. Інформаційно-диспетчерською службою «Еліт-таксі» було прийнято та передано ФОП ОСОБА_1 замовлення № 12551792 по перевезенню пасажирів на таксі з адреси: м. Київ, Оболонський проспект, 34, на адресу: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 30, готель Хілтон (а.с.19).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як убачається із правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладеної у постанові від 30.05.2018 року по справі № 337/3389/16-а (адміністративне провадження № К/9901/29775/18), постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яких доказів від відповідача, які б могли спростувати доводи позивача викладені у позовній заяві та долучених до неї письмових доказів щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення суду не надано.

Письмові пояснення Департаменту патрульної поліції як третьої особи, отримані судом 02.04.2020 року, суд до уваги не бере, оскільки Департамент патрульної поліції не є третьою особою у справі, клопотань про його залучення в якості третьої особи суду заявлено не було.

Враховуючи зазначене та з урахуванням положень ст.77 КАС України, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню в зв`язку з ненаданням доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання посадових осіб Національної поліції вжити заходи дисциплінарного впливу щодо відповідача, відповідно до положень Закону «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», то вони задоволенню не підлягають, оскільки адміністративні суди згідно КАС України не наділені повноваженнями зобов`язувати посадових осіб Національної поліції здійснити заходи дисциплінарного впливу щодо своїй працівників.

Таким чином, зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись, ст.ст. 5,77,241-246,250,286 КАС України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві сержанта поліції Валуєва Андрія Михайловича про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати дії інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві сержанта поліції Валуєва Андрія Михайловича неправомірними та скасувати постанову серії ЕАК № 2189452 від 03.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.123 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення штрафу в сумі 510 гривень, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного судупротягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.П.Косович