Справа № 532/696/20
Суддя: Омельченко І. І.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І. І.,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - поліцейський СРПП № 2 Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області Дорофєєв Р.М.,

- ГУНП в Полтавській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 2 Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області Дорофєєва Руслана Михайловича та Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

Встановив:

13 квітня 2020 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП № 2 Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області Дорофєєва Руслана Михайловича та Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

Так, 04 квітня 2020 року поліцейським СРПП № 2 Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області Дорофєєвим Р. М. було прийнято постанову серії ВАА № 324877, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що під час руху транспортного засобу ВАЗ 21013 водій не користувався ременем безпеки та не мав при собі поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 та ч.1 ст. 126 КУпАП.

Винесену постанову ОСОБА_1 вважає незаконною, оскільки він був пристебнутий ременем безпеки, а відповідач жодних доказів протилежного не надав. Крім цього у поліцейського були відсутні підстави для перевірки наявності страхового полісу.

Враховуючи вище викладене, позивач прохає суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати прийняту постанову.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15 квітня 2020 року провадження по справі відкрито.

Позивач, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак прохав суд справу розглянути без його участі.

Відповідач, Дорофєєв Р.М. , а також представник ГУНП в Полтавській області, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що постановою серії БАА № 324877 від 04 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.5 статті 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що він керував автомобілем марки ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Кобеляки Полтавської області без ременя безпеки та не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відпоідалньості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає, що наявна у справі постанова про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки викладені в ній обставини не підтверджуються жодними доказами.

Відповідач не надав суду, а ні свого відзиву на позов, а ні заперечення на позов, інших доказів правомірності свого рішення, свідки під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та складання оскаржуваної постанови, відповідачем не залучались.

Таким чином, обставини і місце події, зазначені в постанові про адміністративне правопорушення, складені відносно позивача, не знайшли свого підтвердження в ході дослідження матеріалів справи та доказів, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати, а провадження по справі - закрити.

Крім того, оскільки позивач при подачі позову судовий збір не сплатив, тому на підставі ст. 139 КАС України та враховуючи правову позицію, викладену 18 березня 2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17, у зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись статтями 19, 20, 77, 159, 160, 244-246 КАС України, суд, -

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 2 Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області Дорофєєва Руслана Михайловича та Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії БАА № 324877 від 04 квітня 2020 року про накладення адміністартивного стягнення на ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 та ч.1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з Головного Управління Національної поліції в Полтавській області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 (чотириста двадцять гривень сорок копійок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Кобеляцький районний суд Полтавської області до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя