Справа № 280/4224/20
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

30 червня 2020 рокуСправа № 280/4224/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді: Семененко М.О., розглянувши заяву представника позивача адвоката Барчука О.Є. про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ КАПІТАЛ» до Виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ КАПІТАЛ» (далі позивач) до Виконавчого комітету Запорізької міської ради (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача «Про анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, зареєстрованого в містобудівному кадастрі від 02.01.2020 за номером ТС - 0-073/1908» від 25.05.2020 року № 201/3, яким анульовано паспорт прив`язки тимчасової споруди, наданий позивачу, зареєстрованого в містобудівному кадастрі від 02.01.202 за номером ТС 0-073/1908, з підстав недотримання вимог паспорту прив`язки ТС при встановлені ТС по вул.Запорізькій, 6 в м.Запоріжжя.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Семененко М.О.

Разом з позовною заявою представником позивача адвокатом Барчуком О.Є. подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

1) зупинити дію рішення відповідача «Про анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, зареєстрованого в містобудівному кадастрі від 02.01.2020 року за номером ТС -О-073/1908» від 25.05.2020 року № 201/3;

2) заборонити відповідачу вчиняти дії з демонтажу тимчасової споруди, яка належить позивачу за адресою по АДРЕСА_1 .Запорізькій, АДРЕСА_2 м.Запоріжжя, розміщеної на підставі паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності (для продажу товарів народного споживання), який зареєстрований в містобудівному кадастрі від 02.01.2020 року за номером ТС 0-073/1908 і яка стосується предмету спору, до набрання законної сили судовим рішенням по адміністративній справі.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду заяву передано на розгляд суду у складі головуючого судді Семененко М.О.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник вказує, що не погоджується із оскаржуваним рішенням, оскільки останнє прийнято поза межами повноважень виконавчих органів місцевого самоврядування. З посиланням на норми Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011 №244, зазначає що на час розгляду справи існує висока вірогідність того, що спірну тимчасову споруду, яка належить позивачу, буде знесено, а витрати, понесені у зв`язку з демонтажем тимчасової споруди, будуть покладені на позивача. Таким чином, на даний час існує очевидна загроза порушення прав та законних інтересів позивача у вигляді позбавлення його права користування належною йому тимчасовою спорудою. Також на позивача буде покладено додатковий майновий тягар оскільки у зв`язку з анулюванням паспорту прив`язки тимчасової споруди, така тимчасова споруда набуває статусу розміщеної самовільно і заявник не може здійснювати свою господарську діяльність в тимчасовій споруді.

За правилами ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно із ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Таким чином, ст.150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності двох обов`язкових умов: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У свою чергу, судом не встановлено, а позивачем у заяві не доведено існування жодної з обставин, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Необхідно звернути увагу, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення «Про анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, зареєстрованого в містобудівному кадастрі від 02.01.2020 за номером ТС -О-073/1908. Крім того, встановлення ознак протиправності вказаного рішення, враховуючи предмет позову, є фактично вирішенням адміністративного спору до розгляду справи по суті, що суперечить основним засадам і принципам адміністративного судочинства.

Щодо доводів позивача про існування реальної можливості демонтажу спірної тимчасової споруди та очевидної небезпеки заподіяння позивачу майнової шкоди, суд зазначає наступне.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник обов`язково повинен обґрунтувати таку заяву (клопотання) і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді заяви (клопотання) покладається виключно на заявника.

Разом з тим, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин, якими обгрунтовано заяву про забезпечення позову, зокрема, щодо вчинення відповідачем дій або прийняття рішень, спрямованих на демонтаж тимчасової споруди. Наведені аргументи базуються виключно на припущеннях позивача та стосуються можливого порушення його прав у майбутньому.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено та не надано жодних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення у даній адміністративній справі, або доказів того, що ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду буде неможливий; або очевидними є ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів позивача таким рішенням.

Отже, перевіривши зазначені у поданій заяві доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши додані до неї докази, суд прийшов до висновку про необґрунтованість поданої заяви та, як наслідок, про відсутність підстав для її задоволення.

При цьому, суд звертає увагу, що відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє особу права повторно звернутись до суду з такою заявою за наявності підстав, визначених ч. 2 ст.150 КАС України.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241, 243, 248 п.3 розділу VI "Прикінцеві положення» КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ КАПІТАЛ» адвоката Барчука О.Є. про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З урахуванням пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне судове рішення складено та підписано 30 червня 2020 року.

Суддя М.О. Семененко