Справа № 808/805/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 червня 2020 року Справа № 808/805/17 ПР/280/1/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. О.Матросова, 29, ),

Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. О.Матросова, 29, )

про визнання протиправними та скасування пунктів висновку службового розслідування, скасування висновків перевірки та зобов`язання провести повторне службове розслідування,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області (далі відповідач 1), Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати наступні пункти викладені у висновку службового розслідування, проведеного та затвердженого 08 грудня 1998 року УМВС України в Запорізькій області, як такі що не відповідають фактичним обставинам події, яка мала місце 24 жовтня 1998 року - п.2 причиною ДТП в наслідок якого ОСОБА_1 зазнав тілесних ушкоджень (компресійний оскольчатий перелом - вивих Д6-Д7 позвонків, анатомічний перерив спинного мозку на цьому рівні, нижня параплегія, порушення функцій тазових органів по типу затримки, лівосторонній плеврит) є порушенням ним, як особи, що здійснювала керування механічним транспортним засобом вимог п.п.12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України. - п.3 тілесні ушкодження отримані ОСОБА_1 під час проходження служби в ОВС, при обставинах не пов`язаних з виконанням службових обов`язків;

- скасувати висновок за матеріалами перевірки, проведеної за відомостями, викладеними у моєму звернені, затверджені Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області 14 грудня 2016 року;

- зобов`язати ліквідаційну комісію ГУМВС України у Запорізькій області провести повторне службове розслідування за фактом ДТП за участю ОСОБА_1 від 24 жовтня 1998 року.

20 квітня 2017 року постановою Запорізького окружного адміністративного суду у задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.

19 липня 2017 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року залишено без змін.

28 лютого 2019 року Верховним судом касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року у справі № 808/805/17 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, для дослідження причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

Справа №808/805/17, автоматизованою системою документообігу суду 10 квітня 2019 року передана на розгляд судді Татаринова Д.В.

Ухвалою судді від 15 квітня 2019 року справу №808/805/17 прийнято до провадження, а підготовче засідання призначено на 15 травня 2019 року.

Ухвалою суду від 15 травня 2019 року підготовче засідання відкладено на 29 травня 2019 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року позов залишено без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

За наслідками апеляційного оскарження апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року у справі №808/805/17 скасовано, а справу №808/805/17 направлено до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року в адміністративній справі №280/3200/19 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Запорізького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 16 січня 2020 року підготовче засідання призначено на 11 лютого 2020 року.

11 лютого 2020 року підготовче засідання відкладено на 03 березня 2020 року.

Ухвалою суду від 03 березня 2020 року строк проведення підготовчого провадження у справі продовжено на 30 днів, а наступне підготовче засідання призначено на 06 квітня 2020 року.

06 квітня 2020 року підготовче засідання відкладено до 12 травня 2020 року.

12 травня 2020 року протокольною ухвалою суду, за згодою сторін по справі, закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті. Разом з тим, в судовому засіданні в розгляді справи оголошено перерву до 11 червня 2020 року.

11 червня 2020 року позивачем та представником відповідачів надано до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України у період з 10 травня 1995 року по 11 лютого 1999 року. 24 жовтня 1998 року повертаючись з службового завдання по виявленню та запобіганню скоєння крадіжок зерна з колгоспного току, керуючи мотоциклом, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду та отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких став інвалідом І групи. В лютому 1999 року звільнений з органів внутрішніх справ за станом здоров`я. За фактом транспортної пригоди УМВС України в Запорізькій області проведено службове розслідування та в грудні 1998 року складний відповідний висновок. З висновком позивач ознайомлений у жовтні 2016 року та встановив, що викладені у ньому факти не відповідають обставинам події транспортної пригоди. 15 листопада 2016 року позивач звернувся до ГУНП в Запорізькій області з проханням скасувати висновок від грудня 1998 року та провести повторне службове розслідування. 14 грудня 2016 року ГУНП в Запорізькій області затверджено висновок перевірки проведеної згідно Закону України «Про звернення громадян» та встановлено певні обставини. Таким чином, при проведені службового розслідування у 1998 році комісія не врахувала обставини, які підтверджують, що позивач отримав тілесні ушкодження під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку. Вказує, що опитаний ОСОБА_2 пояснив, що 24 жовтня 1998 року, як черговий Дніпрорудненського МВ УМВС і в його присутності начальник ДІМ Дніпрорудненського МВ ОСОБА_3 віддав позивачу наказ виїхати для відпрацювання та перевірки колгоспного току с. Відножино, який позивач виконав згідно Дисциплінарного статуту ОВС УРСР від 29 липня 1991 року. В результаті виконання службових обов`язків отримав тілесні ушкодження. В свою чергу опитаний ОСОБА_3 , показав, що він 24 жовтня 1998 року будучи начальником ДІМ Дніпрорудненського МВ віддав позивачу наказ про перевірку та відпрацювання колгоспного току с.Відножино, який позивач виконав та в ході чого отримав тілесні ушкодження. По факту отримання позивачем тілесних ушкоджень пояснень ОСОБА_1 з цього приводу ніхто не відбирав, в зв`язку з чим позивач не міг надати пояснення подіям які відбулись. Щодо інформації про порушення позивачем правил дорожнього руху то позивач зазначає, що в матеріалах перевірки відсутні будь які відомості про притягнення його до кримінальної, адміністративної чи дисциплінарної відповідальності, які б підтверджували порушення його як водієм правил дорожнього руху. Таким чином вважає, що дії та висновки відповідача за обставинами отримання тілесних ушкоджень позивачем є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області проти позовної заяви заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві (вх.№5649 від 05 лютого 2020 року), відповідно до якого зазначає, що позивачем порушено строк звернення до суду з позовною заявою.

Представник Головного управління Національної поліції в Запорізькій області проти позовної заяви заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві (вх.№5648 від 05 лютого 2020 року), відповідно до якого також зазначено, що позивачем порушено строк звернення до суду з позовною заявою, через що у задоволенні позовної заяви слід відмовити.

В судовому засіданні, яке відбулось 12 травня 2020 року, представник відповідачів пояснив, що на теперішній час неможливо провести повторне службове розслідування, оскільки матеріали знищені за закінченням строку зберігання. У відповідача 1 відсутні сили та засоби для проведення службових розслідувань з причини перебування ГУ МВС України в Запорізькій області в стані ліквідації.

Розглядаючи справу, судом встановлено наступне.

До матеріалів справи позивачем та представником відповідачів надано копію висновку по матеріалам службового розслідування ДТП з участю дільничного інспектора міліції Дніпрорудненського МВ УМВС України в Запорізькій області Коноза М.В. Висновок затверджено заступником начальника УМВС України в Запорізькій області 08 грудня 1998 року. Висновок має відмітку про ознайомлення позивача датовану 10 жовтня 2016 року.

У висновку зазначено, що 24 жовтня 1998 року, о 21 годині 20 хвилин, в чергову частину Дніпрорудненського МВ УМВС області з МСЧ ЗЖРК м. Дніпрорудного надійшло повідомлення про те, що о 21 годині на 38 км. автошляху Веселе-Василівка, на перехресті доріг на с. Відроджино, трапилася ДТП з участю співробітника міліції Дніпрорудненського МВ УМВС області Коноза В ОСОБА_4 М. Внаслідок ДТП він і пасажири, які рухались разом з ним на його мотоциклі, - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 травмовані.

Службовим розслідуванням по вказаному факту встановлено: 24 жовтня 1998 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , 1973 р.н., дільничний інспектор міліції Дніпрорудненського МВ УМВС області, у вільний від служби час, в цивільному одязі, керуючи за дорученням мотоциклом ІМЗ "Урал" - М-62, д/н НОМЕР_1 , власником якого є його вітчим ОСОБА_7 , при виїзді із с. Відножино, на правому повороті, автошляху Веселе-Дніпрорудний не впорався з управлінням, в результаті чого пересік дорогу, з`їхав у кювет і перевернувся. В наслідок ДТП травмовані водій ОСОБА_1 та пасажири: ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_6 . Всі троє доставлені до МСЧ ЗЖРК м. Дніпрорудне з різними тілесними ушкодженнями. За повідомленням про цю подію на місце ДТП виїхали: начальник відділу технічного нагляду УДАІ Пархомець В.М., інспектор УРОС УМВС Щедрін І.Я., начальник Василівського РВ Булгак В.С., в.о. начальника Дніпрорудненського МВ Здор В.А., заступник начальника РВ Оторвін М.І., слідчий прокуратури Доля Д.М., відповідальний від керівництва ОСОБА_3 , інспектор ДАІ Дон В.М., слідчий ОСОБА_8 , ЕКВ ОСОБА_9 . Як пояснила ОСОБА_6 , 24 жовтня 1998року приблизно о 16 годині її чоловік прийшов додому разом із ОСОБА_1 . Через деякий час вони разом пішли до вітчима ОСОБА_1 де допомагали йому перенести картоплю. Із будинку вітчима їй зателефонував чоловік і запропонував разом з ними на мотоциклі поїхати за картоплею, яка зберігалась в гаражі, на що вона погодилась. Після того, як перевезли картоплю, вони всі разом поїхали на мотоциклі до дому ОСОБА_1 де були до 18 години 30 хвилин. ОСОБА_1 запропонував відвезти їх до дому з умовою, що заїде разом з ними в с. Відроджино до товариша по службі ОСОБА_10 у якого вони знаходились приблизно 30 хвилин. До дому, в м. Дніпрорудний, вони повертались коли на дворі уже було темно. Вона сіла в коляску мотоцикла і, так, як на вулиці був вітер, накрилась курткою, а чоловік сів позаду ОСОБА_1 . Що стало причиною ДТП вона не бачила. Спиртних напоїв ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в її присутності не вживали. В своєму поясненні ОСОБА_5 також засвідчує, що ОСОБА_1 був тверезим і спиртних напоїв разом не вживали. Крім того, він вказав, що причиною ДТП, на його думку, став щебень, який був розсипаний на повороті дороги із села, внаслідок чого ОСОБА_1 не впорався з управлінням мотоцикла і вони перевернулись … Дільничний інспектор Дніпрорудненського МВ УМВС області ОСОБА_11 пояснив, що 24 жовтня 1998 року проходили змагання по міні-футболу на стадіоні "Горняк". За команду "Динамо" виступав і ОСОБА_1 Спиртних напоїв під час змагань і після закінчення вони не вживали. Як пояснив ОСОБА_1 спиртних напоїв 24 жовтня 1998 року він не вживав, по автошляху Веселе-Дніпрорудне на мотоциклі рухався зі швидкістю 50-60 км/год. … Згідно наданої довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 26 жовтня 1998 року, дорога мала дефекти покриття - наявність щебеню на повороті. В ході медичного освідчення в ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зафіксована наявність алкоголю в їх крові - 0,1 промілле, що є природною нормою і не може розцінюватись як алкогольне сп`яніння … Таким чином, аналіз наданих для службового розслідування матеріалів щодо ДТП свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 , як особи, яка здійснювала керування механічним транспортним засобом, вбачаються порушення вимог п.12.1 та п.12.3 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в безпосередньому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася та її наслідками.

На підставі встановлених обставин посадові особи, які проводили службове розслідування дійшли висновку: 1.Службове розслідування по факту ДТП з участю ДІМ Дніпрорудненського МВ УМВС області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 припинити. 2.Причиною ДТП, в наслідок якої ОСОБА_1 зазнав тілесні ушкодження (компресійний оскольчатий перелом - вивих Д6-Д7 позвонків, анатомічний перерив спинного мозку на цьому рівні, нижня параплегія, порушення функцій тазових органів по типу задержки, лівосторонній плеврит), є порушення ним, як особи, що здійснювала керування механічним транспортним засобом вимог п.12.1 та п.12.3 Правил дорожнього руху України. 3.Тілесні ушкодження отриманні ОСОБА_1 під час проходження служби в ОВС, при обставинах, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків. 4.Копію висновку службового розслідування направити до УРОС, відділу охорони здоров`я УМВС України в Запорізькій області, Дніпрорудненського МВ УМВС України в Запорізькій області, страхової компанії "Оранта Січ".

Позивач не погоджується з встановленими обставинами, оскільки вони, на його думку, не відповідають подіям які відбулись на справді. Порушено порядок проведення службового розслідування, оскільки від нього не отримано пояснення. Вважає відсутніми в його діях порушення пунктів 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, а тілесні ушкодження він отримав під час проходження служби. Тому пункти 2, 3 висновку вважає протиправними.

15 листопада 2016 року позивач звернувся до УКЗ ГУНП в Запорізькій області надійшло (вх. К-254) з проханням скасувати висновки службового розслідування, проведеного за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 24 жовтня 1998 року за його участю. Зокрема, у своєму зверненні ОСОБА_1 вказав, що службове розслідування, з висновком якого він ознайомився лише у 2016 році було проведено не в повному обсязі, не об`єктивно, не досліджено усіх обставин дорожньо-транспортної пригоди. Крім того зазначає про те, що під час проведення службового розслідування від ОСОБА_1 не були відібрані письмові пояснення, що не відповідає вимогам «Дисциплінарного статуту ОВС України».

Інспектором ВІОС УКЗ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майором поліції Дробницьким Ю.В., на підставі Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року та «Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України», затвердженого наказом МВС України від 10 жовтня 2004 року № 1177, проведено перевірку за відомостями, викладеними у зверненні ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено висновок № К-254/01/3-16 від 14 грудня 2016 року за матеріалами перевірки, проведеної за відомостями, викладеними у звернені ОСОБА_1 , який затверджено тимчасово виконуючим обов`язки начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Судом досліджено висновок № К-254/01/3-16 від 14 грудня 2016 року. У висновку викладені наступні обставини.

Опитаний під час перевірки ОСОБА_1 пояснив, що 24 жовтня 1998 року близько о 09 годині він знаходився на міському стадіоні Гірняк у м. Дніпрорудне, де приймав участь у змаганнях з футболу у складі команди міського відділу міліції Динамо. Після закінчення змагань він ( ОСОБА_1 ) разом із членами команди зайшов до міського відділу міліції та доповів керівництву про їх завершення. Близько 15:00-16:00 він ( ОСОБА_1 ) разом із ОСОБА_5 пішли до його ( ОСОБА_1 ) батьків, які мешкали за адресою: АДРЕСА_2 . Дорогою ОСОБА_5 запропонував йому ( ОСОБА_1 ) зайти в гості. ОСОБА_5 мешкав у тому ж будинку де і його ( ОСОБА_1 ) батьки. Перебуваючи у ОСОБА_5 вдома, він ( ОСОБА_1 ) зателефонував батькам та повідомив де знаходиться. Його ( ОСОБА_1 ) мати ОСОБА_12 попрохала допомогти розвантажити продукти харчування, які привіз вітчим ОСОБА_7 , з мотоциклу до квартири. Він ( ОСОБА_1 ) разом із ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_6 допомогли перенести частку продуктів, а ті продукти, які залишились у мотоциклі, він ( ОСОБА_1 ) погодився відвезти на зберігання до гаражу. Разом із подружжям Пархоменків він ( ОСОБА_1 ) на мотоциклі відвіз продукти та запропонував останнім поїхати до нього до дому за адресою: АДРЕСА_3 , де він ( ОСОБА_1 ) мешкав зі своєю дружиною ОСОБА_13 . У нього ( ОСОБА_1 ) вдома вони перебували з 18.00 до 18.30 год. О 18:30 він ( ОСОБА_1 ) запропонував подружжю Пархоменків підвезти їх до будівлі Дніпрорудненського МВ, де збирався залишити мотоцикл. Близько 19.00 вони ( ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ) під`їхали до міського відділу міліції. Він ( ОСОБА_1 ) зайшов до чергової частини відділу міліції для того, щоб попередити про те, що залишить на стоянці відділу мотоцикл. У цей час у черговій частині МВ перебували черговий ОСОБА_2 та відповідальний від керівництва міського відділу-начальник дільничних інспекторів міліції Дніпрорудненського МВ УМВС в області Вайло ОСОБА_14 І. Останній наказав йому ( ОСОБА_1 ) поїхати до с. Відножино та в рамках операції "Врожай" перевірити колгоспний тік з метою недопущення крадіжки колгоспного майна. Він ( ОСОБА_1 ) взяв службову папку з бланками адміністративних протоколів та повідомив ОСОБА_5 про те, що йому необхідно проїхати до с. Відножино. ОСОБА_5 погодився проїхати разом із ним ( ОСОБА_1 ) та допомогти, а ОСОБА_6 у разі потреби може бути пойнятою. Близько 20:00 год. вони ( ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ) на мотоциклі під`їхали до колгоспного току у с. Відножино та на малій швидкості об`їхали прилеглу територію. Після чого усі разом поїхали до дільничного інспектора міліції ОСОБА_10 , який мешкав у с.Відножино. Залишивши у останнього вдома мотоцикл, вони ( ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ) пішки знову пішли до колгоспного току, а ОСОБА_6 залишилась вдома у ОСОБА_10 . Обійшовши двічі територію току та не помітивши нічого підозрілого, вони ( ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ) повернулись до дому ОСОБА_10 та, забравши ОСОБА_6 на мотоциклі поїхали до м. Дніпрорудне, при цьому ще раз об`їхали територію току. На перехресті при виїзді із с. Відножено мотоцикл занесло та вони ( ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ) потрапили у ДТП. Крім цього, у своєму поясненні ОСОБА_1 вказав, що з приводу ДТП його ніхто не опитував, а з висновком службового розслідування був ознайомлений лише 10 жовтня 2016 року. Також він ( ОСОБА_1 ) не згоден з висновком службового розслідування від 08 грудня 1998 року, проведеного УМВС України в Запорізькій області, оскільки вважає, що службове розслідування проведено поверхнево та не в повному обсязі. Прохає провести повторну перевірку та визнати, що отримані ним ( ОСОБА_15 ) тілесні ушкодження, унаслідок яких він визнаний, інвалідом першої групи, були отримані при виконанні службових обов`язків.

Опитані в ході проведення перевірки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтвердили пояснення ОСОБА_1 .

За висновками перевірки зазначено, що у ході перевірки не стало можливим об`єктивно підтвердити або спростувати відомості, викладені у зверненні ОСОБА_1 , оскільки матеріали службового розслідування за фактом ДТП за участю ОСОБА_1 від 08 грудня 1998 року (вих. № 16/409 від 29 грудня 1998 року) та службова документація Дніпрорудненського МВ за 1998 рік знищені.

У зв`язку із тим, що з 07 листопада 2015 року, на підставі пункту 5 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» втратив чинність Закон України «Про міліцію» та міліція, як державний орган виконавчої влади, припинила своє існування, а також у зв`язку із тим, що матеріали службового розслідування за фактом ДТП за участю ОСОБА_1 від 08 грудня 1998 року (вих. № 16/409 від 29 грудня 1998 року) та службова документація Дніпрорудненського МВ за 1998 рік знищені, призначити та провести службове розслідування за відомостями, викладеними у зверненні ОСОБА_1 , на теперішній час не можливо.

Поставлені у зверненні ОСОБА_1 питання можливо вирішити тільки у судовому порядку.

Таким чином, на думку суду, при проведені перевірки за зверненням позивача, з пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 встановлено обставини перебування ОСОБА_1 28 жовтня 1998 року на службі під час виконання службових обов`язків за наказом керівництва.

За змістом службового висновку від 08 грудня 1998 року співробітники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 під час проведення службового розслідування в жовтні грудні 1998 року не опитувались.

02 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до голови Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області із заявою у якій просив визнати, що службове розслідування проведено по факту тілесних ушкоджень 24 жовтня 1998 року проведена УМВС України в Запорізькій області від 08 грудня 1998 року з порушенням законодавства України, не об`єктивно, не повно та не відображає у повній мірі всі обставини які відбулися 24 жовтня 1998 року. Визнати, що тілесні ушкодження позивач отримав під час виконання службових обов`язків.

17 лютого 2017 року головою Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області позивачу надано відповідь № К-21/л/к/И-17 відповідно до якої зазначено, що за зверненням від 10 листопада 2016 року працівниками ГУНП в Запорізькій області було проведено перевірку (висновок від 14 грудня 2016 року), у ході якої не стало можливим об`єктивно підтвердити або спростувати викладені відомості, а також вивчити або повторно у повному обсязі зібрати відповідні матеріали, надати належну правову оцінку події, що трапилась у 1998 році, встановити чи відповідає прийняте за цим фактом рішення законодавству України, яке діяло на той час.

Також повідомлено позивача, що поставлені у зверненні питання щодо зміни висновків службового розслідування від 08 грудня 1998 року, вих. №16/409 від 29 грудня 1998 року, можливо вирішити тільки у судовому порядку.

10 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу державного нагляду за охороною праці при ГУНП в Запорізькій області із заявою, у якій просить на підставі діючого законодавства України та наказу МВС України №1346 від 27 грудня 2002 року пункту 3.29, просив провести розслідування по факту нещасного випадку та отримання позивачем тілесних ушкоджень 24 жовтня 1998 року та скласти Акти Н-1 та Н-5.

Завідувачем сектору державного нагляду за охороною праці ГУНП в Запорізькій області розглянувши заяву від 10 лютого 2017 року надано позивачу відповідь №186/14/06-2017. За змістом листа зазначено, що єдиним документом на той час, який встановлював факт травмування позивача, його обставини та кваліфікацію дій вважався висновок за матеріалами службового розслідування. По факту нещасного випадку, що стався з 24 жовтня 1998 року проведено службове розслідування та затверджений висновок від 08 грудня 1998 року. На даний час вищезазначений висновок не скасований і має юридичну силу.

Також зазначено, що листом Національної поліції України від 15 лютого 2016 року №1604/03/31-2016 «Про застосування окремих нормативно- правових актів» запропоновано забезпечити виконання вимог наказу МВС України від 27 грудня 2002 року №1346 в службовій діяльності щодо розслідування за фактами загибелі або травмувань поліцейських. За таких обставин, підстав для проведення розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 24 жовтня 1998 року відповідно до вищезазначеного наказу не вбачається.

Не погоджуючись з наведеними діями та рішеннями, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Стосовно порядку проведення службового розслідування за фактом дорожньо транспортної пригоди за участю ОСОБА_1 необхідно зазначити наступне.

Наказом № 552 від 06 грудня 1991 року «Про заходи по зміцненню законності в діяльності органів внутрішніх справ» затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі за текстом Інструкція № 552).

Завданням службового розслідування є повне, об`єктивне та всебічне дослідження обставин порушень, скоєних особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (в подальшому працівників органів внутрішніх справ) виявлення причин та умов, що сприяли їх скоєнню, встановлення винних і забезпечення правильного застосування діючих нормативних актів з тим, щоб кожен, хто скоїв порушення був притягнутий до справедливої відповідальності і ні один невинний не був притягнутий до відповідальності (пункт 2 Інструкції № 552).

Відповідно до пункту 10 Інструкції № 552, при проведені службового розслідування повному, об`єктивному і всесторонньому дослідженню підлягають: 10.1. Подія порушення (час, місце, спосіб і інші обставини). 10.2. Наявність вини працівника органів внутрішніх справ в скоєнні порушення, мета та мотиви порушення. 10.3. Обставини, що впливають на ступінь і характер відповідальності порушника, як пом`якшуючі, так і обтяжуючі його відповідальність. 10.4. Характеристика особи, що скоїла порушення(відношення до служби, поведінка до порушення). 10.5. Причини та умови, що сприяли скоєнню порушення. 10.6. Характер та розмір нанесених порушенням збитків.

Пунктом 14 Інструкції № 552 визначено обов`язки посадової особи при проведені службового розслідування. Зокрема, ознайомити з затвердженим висновком службового розслідування особу, у відношенні якої воно проводилось, за бажанням на те останньої, якщо це не суперечить вимогам дотримання державної або службової таємниці (пункт 14.8.).

Також, на підставі пункту 15 визначено права особи, у відношенні якої проводиться службове розслідування. 15.1. Давати усні та письмові пояснення, заявляти клопотання, надавати докази по суті досліджуваних обставин. 15.2. Заявляти відводи у відношенні працівника, який проводить службове розслідування, подавати скарги на його дії та рішення. Вказані заяви та скарги подаються керівнику, що призначив розслідування або вищестоящому керівнику, які приймають рішення по суті, про що інформується заявник. 15.3. Знайомитись по закінченню службового розслідування з затвердженим висновком, а з дозволу керівника, що призначив службове розслідування, з матеріалами перевірки в частині, яка його стосується, якщо це не суперечить вимогам про збереження державної та службової таємниці. 15.4. Оскаржувати затверджений висновок службового розслідування у порядку, встановленому Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України.

У висновку по результатам службового розслідування має бути вказано, зокрема, суть встановленого порушення та його наслідки, чим підтверджується чи виключається вина працівника, обставини, що пом`якшують і посилюють його відповідальність, причини та умови, що сприяли порушенню, прийняті або запропоновані міри по їх усуненню (пункт 17.3. Інструкції № 552).

Дослідженого судом висновок службового розслідування від 08 грудня 1998 року в цілому відповідає наведеним вимогам Інструкції № 552, а визначені позивачем у позові підстави не дають змогу встановити порушення порядку проведення розслідування, оскільки отримання пояснень від особи, у відношенні якої проводиться службове розслідування є правом такої особи та вони можуть бути надані в усній формі.

Крім того, обов`язок посадової особи при проведені службового розслідування на ознайомлення позивача з затвердженим висновком службового розслідування виникає за бажанням на те останнього.

Визначені позивачем порушення порядку проведення службового розслідування, які викладені у неодноразових письмових зверненнях до суду не можуть знайти свого підтвердження за змістом висновку службового розслідування. Інших належних, достатніх доказів позивачем та представником відповідачів до суду не надано, оскільки відповідно до акту № З/П-3097 від 11 жовтня 2004 року матеріали службових розслідувань та перевірок проведених відносно працівників ОВС Запорізької області за 1998 рік знищені по закінченню терміну зберігання.

Щодо заперечень позивача про наявність в його діях, як особи, яка здійснювала керування механічним транспортним засобом, вбачаються порушення вимог пунктів 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в безпосередньому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася та її наслідками, оскільки його не притягали ані до кримінальної, ані до адміністративної, ані до дисциплінарної відповідальності слід зазначити.

Згідно з пунктом 12.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1094 від 31 грудня 1993 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух.

Відповідно до пункту 12.3 «Правил дорожнього руху» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Наведені норми пунктів 12.1, 12.3 «Правил дорожнього руху» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), мають загальні обов`язки, які повинен виконувати кожен водій, у тому числі й позивач, та на думку суду знаходяться у причинному зв`язку з діями ОСОБА_1 та насталими наслідками, що знайшло своє підтвердження у висновку службового розслідування від 08 грудня 1998 року, на виконання пунктів 10.2., 17.3. Інструкції № 552.

Стосовно спірного пункту 3 висновку службового розслідування від 08 грудня 1998 року, то при розгляді справи, встановлено, що при проведені перевірки за зверненням позивача у 2016 році (висновок К-254/01/3-16 від 14 грудня 2016 року) опитані сам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які надали пояснення щодо отримання позивачем тілесних ушкоджень під час виконання обов`язків співробітника органів внутрішніх справ, за наказом керівництва.

ОСОБА_2 , Вайло Ю.І. при проведені службового розслідування в жовтні грудні 1998 року не опитувались. За змістом висновку службового розслідування від 08 грудня 1998 року питання знаходження позивача на службі 24 жовтня 1998 року у опитуваних осіб не з`ясовувалось.

Відтак, суд з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача та встановлення об`єктивної істини з питання перебування позивача на службі 24 жовтня 1998 року, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про скасування пункту 3 висновку по матеріалам службового розслідування ДТП за участю дільничного інспектора міліції Дніпрорудненського МВ УМВС України в Запорізькій області Коноза В.М., затвердженого 08 грудня 1998 року.

Позивач у адміністративному позові також просить суд скасувати висновок за матеріалами перевірки, проведеної за відомостями, викладеними у зверненні ОСОБА_1 №К-254/01/3-16 від 14 грудня 2016 року.

Вказана позовна вимога не підлягає задоволенню. Судом під час розгляду справи не встановлено порушення порядку проведення перевірки. Позивачем не наведено підстав щодо порушення його права, свобод та інтересів.

Навпаки, на думку суду, висновок за матеріалами перевірки, проведеної за відомостями, викладеними у зверненні ОСОБА_1 №К-254/01/3-16 від 14 грудня 2016 року доводить обставини повідомлені позивачем стосовно перебування його 24 жовтня 1998 року під час виконання службових обов`язків.

Суд звертає увагу на те, що висновок за матеріалами перевірки, проведеної за відомостями, викладеними у зверненні ОСОБА_1 № К-254/01/3-16 від 14 грудня 2016 року складався не за результатами службового розслідування травмування позивача 24 жовтня 1998 року, а за його зверненням до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, і має інший функціональний зміст і призначення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Запорізькій області провести повторне службове розслідування за фактом ДТП за участю ОСОБА_1 від 24 жовтня 1998 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 730 від 16 вересня 2015 року «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» прийнято рішення про ліквідацію ГУМВС України в Запорізькій області, як юридичної особи публічного права та створення ГУНП в Запорізькій області.

Згідно з пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» № 580 від 02 липня 2015 року втратив чинність Закон України «Про міліцію» № 565 від 20 грудня 1990 року.

Станом на час розгляду справи ГУМВС України у Запорізькій області знаходиться у стані припинення за рішенням засновників від 04 листопада 2015 року. Наведена інформація підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за № від 29 травня 2020 року.

Необхідно зауважити, що ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. Отже, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не повинно виключати обов`язку органів поліції проводити службове розслідування стосовно подій, які відбулись з співробітниками органів внутрішніх справ.

На думку суду, інший підхід позбавляє позивача права встановити обставини дорожньо транспортної пригоди та виконання ним службових обов`язків, для отримання відповідного соціального захисту.

На підставі частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги положення частини 2 статті КАС України, виходячи з меж заявлених позовних вимог суд дійшов до висновку необхідності зобов`язати Головного управління Національної поліції в Запорізькій області провести повторне службове розслідування за фактом дорожньо транспортної пригоди за участю ОСОБА_1 , яка відбулась 24 жовтня 1998 року.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 77, 139, 241, 243-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. О.Матросова, 29, ), Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. О.Матросова, 29, ) про визнання протиправними та скасування пунктів висновку службового розслідування, скасування висновків перевірки та зобов`язання провести повторне службове розслідування задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати пункт 3 Висновку по матеріалам службового розслідування ДТП з участю дільничного інспектора міліції Дніпрорудненського МВ УМВС України в Заполрізькій області Коноза В.М., затвердженого 08 грудня 1998 року УМВС України в Запорізькій області.

Зобов`язати Головного управління Національної поліції в Запорізькій області провести повторне службове розслідування за фактом дорожньо транспортної пригоди за участю ОСОБА_1 , яка відбулась 24 жовтня 1998 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуваннями доповнень пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України до закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення складено та підписано 25 червня 2020 року.

Суддя Д.В. Татаринов