Справа № 160/2700/20
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
24 червня 2020 року Справа № 160/2700/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Лозицької І.О.
за участі секретаря судового засідання - Ткач Л.А.
представника позивача - ОСОБА_2
представника відповідача - не прибув
розглянувши в порядку загального позовного провадження у місті Дніпрі клопотання позивача про залучення співвідповідача - прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області Текут`єва Андрія Анатолійовича в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправними та скасування наказів, -
10.03.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Державної міграційної служби України, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної міграційної служби України від 03.03.2020 року № 65 та поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області;
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної міграційної служби України від 03.03.2020 року № 37-кт та поновити ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки начальника Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області.
Адміністративний позов ОСОБА_1 не відповідав вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України, тому ухвалою суду від 12.03.2020 року був залишений без руху шляхом надання суду:
- виправлену редакцію позовної заяви із викладом позовних вимог у відповідності до обставин, що викладені у позові;
- належним чином завірених копій доданих до позовної заяви документів.
02.04.2020 року у встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі та надав суду виправлену редакцію позовної заяви із викладом позовних вимог у відповідності до обставин, що викладені у позові разом з належним чином завіреними копіями доданих до позовної заяви документів, в якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної міграційної служби України від 03.03.2020 року № 65;
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної міграційної служби України від 03.03.2020 року № 37-кт.
Ухвалою суду від 03.04.2020 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
Також, разом з клопотанням про залучення співвідповідача позивач надає суду уточнену позовну заяву разом з її копіями для направлення відповідачам, в якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 03.03.2020 року № 65;
- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 03.03.2020 року № 37-кт;
Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та пояснив обставини звернення до суду з відповідним клопотанням таким чином, як про це зазначено в письмовому клопотанні.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився.
Суд, заслухавши доводи представника позивача, проаналізувавши норми КАС України, вирішуючи клопотання позивача про залучення співвідповідача у справі, виходить з наступного.
Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України, відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Згідно з ч. 3, ч. 7 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.
Так, вивчивши матеріали справи та доводи позивача, суд зазначає, що подання за вх. ДМС від 03.03.2020 року № 489-20 ЕД, на яке посилається позивач, було винесене Прокуратурою Дніпропетровської області.
Суд зазначає, що відповідно до ст. ст. 2, 16, 17, 20 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру покладаються такі функції:
1) підтримання державного обвинувачення в суді;
2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України;
3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство;
4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
З метою реалізації своїх функцій прокуратура здійснює міжнародне співробітництво.
На прокуратуру не можуть покладатися функції, не передбачені Конституцією України.
Незалежність прокурора забезпечується:
1) особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності;
2) порядком здійснення повноважень, визначеним процесуальним та іншими законами;
3) забороною незаконного впливу, тиску чи втручання у здійснення повноважень прокурора;
4) установленим законом порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності прокуратури;
5) належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням прокурора;
6) функціонуванням органів прокурорського самоврядування;
7) визначеними законом засобами забезпечення особистої безпеки прокурора, членів його сім`ї, майна, а також іншими засобами їх правового захисту.
Здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України.
Прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.
Про початок кримінального провадження стосовно прокурора негайно повідомляється Генеральний прокурор.
Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, інші державні органи, їх посадові та службові особи, а також фізичні та юридичні особи і їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність прокурора та утримуватися від здійснення у будь-якій формі впливу на прокурора з метою перешкоджання виконанню службових обов`язків або прийняття ним незаконного рішення.
Межі обґрунтованої критики діяльності прокурора визначаються з урахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.
Прокурор має право звернутися з повідомленням про загрозу його незалежності до Ради прокурорів України, яка зобов`язана невідкладно перевірити і розглянути таке звернення за його участю та вжити в межах своїх повноважень, передбачених цим Законом, необхідних заходів для усунення загрози.
Прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.
Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень.
Накази адміністративного характеру, а також вказівки, що прямо стосуються реалізації прокурором функцій прокуратури, видані (віддані) в письмовій формі в межах повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання відповідним прокурором.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю прокурора, відшкодовується державою незалежно від його вини в порядку, визначеному законом.
Держава, відшкодувавши шкоду, завдану прокурором, має право зворотної вимоги до нього в розмірі виплаченого відшкодування в разі встановлення в діях прокурора складу кримінального правопорушення за обвинувальним вироком суду щодо нього, який набрав законної сили.
Аналіз викладених вище норм вказує, що з урахуванням функцій прокуратури, остання може бути відповідачем в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Тим більше, що позивач просить суд залучити до участі у справі в якості співвідповідача прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області. Крім того, суд зазначає, що позивач у своєму клопотанні про залучення до участі у справі в якості співвідповідача прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області Текут`єва А.А. самостійно зазначає про те, що він дотримується правової позиції, що дії прокурора здійснені в рамках кримінального провадження можливо оскаржити тільки в межах кримінальної юрисдикції, хоча звертається до адміністративного суду з уточненим позовом, в якому просить суд визнати відсутність компетенції у прокурора здійснювати подання під час досудового розслідування кримінального провадження не з підстав та не в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.
З приводу обраного позивачем способу захисту про залучення прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області Текут`єва А.А. в якості співвідповідача в адміністративній справі, суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 05.07.2019 року, справа № 802/833/17-а.
Так, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, суд зазначає, що компетенція - це сукупність повноважень, прав та обов`язків державного органу, установи або посадової особи, які вони зобов`язані використовувати для виконання своїх функціональних завдань.
Під компетенційними спорами розуміються спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень.
Компетенцію державного органу чи посадової особи становлять їхні повноваження, визначені законом. Внаслідок різного тлумачення законодавства компетенція суб`єктів владних повноважень може перетинатися, внаслідок чого виникає компетенційний спір.
Завданням суду у компетенційних спорах, з урахуванням загального завдання адміністративного судочинства є розв`язання законодавчої колізії, а також, усунення наслідків дублювання повноважень.
При цьому, позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень, відповідач, своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або у випадку, коли прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.
Тобто, уточнені позовні вимоги позивача про визнання відсутності компетенції не можуть бути заявлені фізичною особою до прокурора прокуратури області як відповідача (суб`єкта владних повноважень) в адміністративній справі в порядку, встановленому КАС України.
Таким чином, суд, враховуючи викладене вище та предмет спору, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача про залучення співвідповідача - прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області Текут`єва Андрія Анатолійовича до участі у розгляді справи.
Керуючись ст. ст. 4, 48, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У задоволенні клопотання позивача про залучення співвідповідача - прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області Текут`єва Андрія Анатолійовича в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправними та скасування наказів - відмовити.
Копію ухвали направити учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 26.06.2020 року.

Суддя І.О. Лозицька