Справа № 280/5147/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2020 року м. Дніпросправа № 280/5147/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року (суддя Кисель Р.В.) по справі №280/5147/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и В:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області № за формою Ш, складене 16.07.2019, яким нараховано ОСОБА_1 штраф у розмірі 20% - 42380,48 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що підставою для нарахування штрафний санкцій став акт камеральної перевірки від 28.05.2019 року №2862/08-01-49-07/. Позивач зазначав, що камеральна перевірка проведена з порушенням визначених законом строків, акт за результатами камеральної перевірки йому не надсилався, податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням визначених законодавством строків та підписане не уповноваженою на те особою.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року позов задоволено.

За наслідками розгляду справи судом зроблено такі висновки.

Так суд зазначив те, що камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, що передбачено п.76.3 ст.76 ПК України, а саме не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Встановивши те, що за податковою декларацією № від 26.04.2016 з граничним терміном сплати грошового зобов`язання 20.05.2016 по 28.05.2019 (день проведення перевірки) минуло 1104 дні, суд зробив висновок про недотримання відповідачем строків, передбачених ст.102 ПК України та, відповідно про порушення вимог п. 76.3 ст. 76 ПК України.

Крім цього судом першої інстанції зроблено висновок про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підписано не уповноваженою на то особою, що свідчить про порушення процедури його прийняття.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Запорізькій області (правонаступник Головного управління ДФС у Запорізькій області) подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками, які зроблені за результатами проведення камеральної перевірки та яким, за позицією скаржника, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки.

У судове засідання сторони, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явились.

Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване тим, що позивач не може з`явитися у судове засідання у зв`язку з запровадженим на території України карантину. Дослідивши зазначене клопотання суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для його задоволення, оскільки наведені в ньому причини неявки сторони у судове засідання не можливо визнати поважними. Так, у вказаному клопотанні представником позивача не обґрунтовано, які саме обставини перешкоджають позивачу прибути у судове засідання, оскільки сам факт введення на території України карантину, враховуючи у зв`язку з цим і запровадженні певні обмеження, не може свідчити про об`єктивну неможливість сторони прибути у судове засідання.

Ураховуючи викладене справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 10.02.2009 про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис за номером 2 049592.

З 01.07.2012 позивач є платником єдиного податку ІІІ групи (за ставкою 5%), що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку серії Б НОМЕР_1 692896.

Основним видом діяльності є діяльність у сфері права (КВЕД 69.10).

Актом про результати камеральної перевірки платника єдиного податку фізичної особи-підприємця від 28.05.2019 №2862/08-01-49-07/, яку було проведено співробітником відповідача, встановлено, що: за податковою декларацією № від 26.04.2016 позивачем був несвоєчасно сплачений єдиний податок в сумі 28739,65 грн зобов`язання по терміну сплати до 20.05.2016р. фактично сплачено із простроченням на 55 днів 14.07.2016; за податковою декларацією № від 30.01.2017 позивачем був несвоєчасно сплачений єдиний податок в сумі 183162,75 грн зобов`язання по терміну сплати до 19.02.2017р. сплачене із простроченням на 37 днів 28.03.2017.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №008978907 від 16.07.2019, яке підписане в.о. начальника Олександрівського управління у м. Запоріжжя ГУ ДФС України в Запорізькій області Галушко Н.І., та яким позивачу нарахований штраф в розмірі 42380,48 грн. (20% від несвоєчасно сплаченого єдиного податку).

Згідно із розрахунком штрафних санкцій по декларації № від 26.04.2016 із терміном сплати податкового зобов`язання до 20.05.2016р. застосовано штрафні санкції у розмірі 5747,93грн.; по декларації № від 30.01.2017 із терміном сплати податкового зобовязання до 19.02.2017р. застосовано штрафні санкції у розмірі 36632,55грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

У відповідності із приписами пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Отже своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання може бути предметом камеральної перевірки, яка проводиться виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах податкового органу.

У свою чергу п.76.3 ст.76 ПК України передбачено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Оскільки у спірному випадку предметом камеральної перевірки була своєчасність сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач був зобов`язаний дотримуватися строків, давності, визначених ст..102 ПК України, а саме відповідач міг провести камеральну перевірку не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Встановивши те, що за податковою декларацією № від 26.04.2016 з граничним терміном сплати грошового зобов`язання 20.05.2016 по 28.05.2019 (день проведення перевірки) минуло 1104 дні, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недотримання відповідачем строків, передбачених ст.102 ПК України та, відповідно про порушення вимог п. 76.3 ст. 76 ПК України.

З цих підстав суд першої інстанції цілком обґрунтовано зазначив про неправомірність застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 5747,93грн. за податковою декларацією № від 26.04.2016.

Також, вирішуючи спірні взаємовідносини та надаючи оцінку підставам заявленого позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що у відповідності із п.86.8 ст. 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу.

Отже податкове повідомлення-рішення може бути прийнято керівником, його заступником або уповноваженою особою.

Підпунктом 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що уповноваженою особою контролюючого органу є посадова (службова) особа контролюючого органу, уповноважена керівником такого органу на виконання певних його функцій в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У спірному випадку контролюючим органом, від імені якого прийнято податкове повідомлення-рішення, зазначено Головним Управлінням ДФС у Запорізькій області. Від імені керівника ГУ ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення підписано в.о. начальника Олександрівського управління м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області Галушка Н.І.

Отже особа, яка підписала оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не є керівником ГУ ДФС у Запорізькій області, або його заступником, оскільки є виконувачем обов`язків керівника структурного підрозділу ГУ ДФС у Запорізькій області, а не ГУ ДФС у Запорізькій області.

При цьому відповідачем не було надано доказів того, що в.о. начальника Олександрівського управління м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області є уповноваженою особою на прийняття податкових повідомлень-рішень від імені Головного управління ДФС у Запорізькій області або те, що на час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення в.о. начальника Олександрівського управління м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області був в.о. керівника Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Наданий відповідачем наказ від 10.07.2019р. №381-о (а.с.91) свідчить лише про те, що у період з 11 липня по 19 липня 2019 року (на час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення) на ОСОБА_2 покладено тимчасове виконання обов`язків начальникам Олександрійського управління у м.Запоріжжя.

Таким чином, встановивши зазначені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підписано не уповноваженою на то особою, що свідчить про порушення процедури його прийняття.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлені у цій справі обставини дають підстави стверджувати про неправомірність та необґрунтованість спірного податкового повідомленні-рішення.

Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються. В апеляційній скарзі відповідач посилається виключно на результати проведення камеральної перевірки, що стали підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, але не наводить аргументів щодо висновків суду першої інстанції, які фактично і стали підставою для задоволення позову.

Дослідивши встановлені обставини справи, аргументи відповідача, з якими останній пов`язує незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. у зв`язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року по справі №280/5147/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 26.06.2020р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк