Справа № 140/275/20
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/275/20 пров. № А/857/4323/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л. П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року, прийняте суддею Сорокою Ю. Ю. у місті Луцьку, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (надалі ГУПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною відмови у призначенні та виплаті дострокової пенсії за віком як батькові, що здійснював виховання дитини-інваліда до досягнення нею шестирічного віку та зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачу дострокову пенсію за віком як батькові, що здійснював виховання дитини-інваліда до досягнення нею шестирічного віку з 27.11.2019 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року позов задоволений.

Суд першої інстанції виходив з того, що згідно п.3 ч.1ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» дострокова пенсія за віком призначається одному з батьків.

Як слідує з матеріалів справи, дружині позивача з 12.02.1998 року призначено пенсію по інвалідності, а не дострокову пенсію по віку, відтак, остання правом виходу на пенсію за віком на момент звернення позивача за такою, не скористалася.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУПФУ у Волинській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом не враховано, що дружина позивача знаходилась на обліку в ГУПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по інвалідності з 12.02.1998 року по теперішній час, тому скористалася правом виходу на пенсію за віком та на момент звернення позивача за призначенням дострокової пенсії за віком вже перебувала на пенсійному забезпеченні.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач та його дружина ОСОБА_2 є батьками особи з інвалідністю з дитинства, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 Серії НОМЕР_1 від 12.05.1996 року та довідкою до акта огляду МСЕК Серії 12ААА НОМЕР_2 143828 від 23.04.2015 року. (а.с.10-11)

Дружина позивача - ОСОБА_2 з 12.02.1998 отримує пенсію по інвалідності. (а.с.13-14)

27.11.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком як батьку, що здійснював виховання дитини з інвалідністю. (а.с.28)

ГУПФУ у Волинській області відмовило позивачу у призначені пенсії за віком як батьку, що здійснював виховання дитини з інвалідністю, у зв`язку з тим, що його дружина - ОСОБА_2 вже використала право на призначення пенсії до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального Пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (надалі Закон №1058-IV).

Відповідно до п.21 ч.1 ст. 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 10 Закону №1058-IV встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Статтею 26 Закону 1058-IV встановлено умови призначення пенсії за віком. Зокрема, за загальним правилом особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності відповідного страхового стажу, визначеного у даній статті.

Водночас п. 3 ч.1 ст. 115 Закону №1058-IV визначено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що за п. 3 ч.1 ст. 115 Закону №1058-IV дострокова пенсія за віком призначається одному з батьків за вибором матері у випадку досягнення встановленого віку та наявності відповідного страхового стажу.

З приводу покликання апелянта на те, що дружина позивача, на момент його звернення за призначенням дострокової пенсії за віком, вже перебувала на пенсійному забезпеченні, як на підставу для відмови у призначенні ОСОБА_1 такої пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Судом із матеріалів справи встановлено, що дружині позивача - ОСОБА_2 з 12.02.1998 року призначено пенсію по інвалідності. Відтак, правом на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону №1058, вона не скористалася, тим самим надавши згоду на призначення пенсії з цих підстав своєму чоловікові - батькові дитини-інваліда, який здійснював виховання останньої.

На думку колегії суддів, п.3 ч.1 ст.115 Закону №1058 визначено спеціальне суб`єктивне право батька (за вибором матері), як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір`ю свого права на призначення іншого виду пенсії, якщо вона скористалася своїм правом і відмовилася від пенсії.

Такий висновок апеляційного суду відповідає позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 12.11.2013 року у справі №21-373а13.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає що ГУПФУ у Волинській області діяло всупереч вимогам ст. 19 Конституції України, відмовляючи позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком як батькові, що здійснював виховання дитини інваліда до досягнення нею шестирічного віку. Відтак, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 140/275/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 25.06.2020 року.