Справа № 320/2401/20
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

26 червня 2020 року 320/2401/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши позовну Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області до ОСОБА_1 про стягнення незаконно виплачених сум,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області до ОСОБА_1 про стягнення незаконно виплачених сум.

Ухвалою суду від 22.04.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Розглянувши матеріали даної адміністративної справи, судом встановлено наступне.

В силу положень статті 177 Цивільного кодексу України кошти, отримані фізичною особою в якості пенсійних виплат, є об`єктами цивільних прав, а відтак вимоги щодо стягнення з фізичної особи цих коштів як з недобросовісного набувача мають приватно-правовий характер.

Аналогічну за змістом правову позицію висловлено Верховним Судом, зокрема, у своїй постанові від 26.06.2019 в адміністративній справі № 303/2490/17.

Водночас, справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, суди розглядають у порядку цивільного судочинства (частина перша статті 19 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом».

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Підсумовуючи наведене та беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні статті 6 Конвенції. Відтак, враховуючи зміст позовних вимог, характер спірних відносин, Київський окружний адміністративний суд не є судом, встановленим законом, щодо розгляду такого спору, оскільки даний спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на наведені правові висновки, Верховним Судом у вказаних справах скасовано ухвалені судові рішення судів попередніх інстанцій та закрито провадження відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, як такі, що не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Розгляд даного спору має здійснюватись в порядку цивільного судочинства.

Отже, враховуючи судову наведене правове регулювання та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про закриття провадження в адміністративній справі №320/2401/20 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області до ОСОБА_1 про стягнення незаконно виплачених сум.

Керуючись статтями 143, 238, 239 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1.Закрити провадження в адміністративній справі №320/2401/20 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області до ОСОБА_1 про стягнення незаконно виплачених сум.

2.Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.