Справа № 160/5846/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року Справа № 160/5846/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ у Дніпропетровській області у призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровській області призначити та виплачувати позивачу пенсію на пільгових умовах згідно Списку №1 з 31.01.2019;
- виплатити заборгованість, що утворилась з 31.01.2019;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровській області зарахувати позивачу для призначення пенсії в якості стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку №1 періоди роботи з 25.04.1984 по 30.05.1986, з 25.08.1986 по 15.02.1990 та з 09.07.1990 по 29.07.1994.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він звернувся до відповідача з заявою призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 за результатами розгляду якої, позивачу відмовлено у призначенні пенсії з причин не надання копії наказу про проведення атестації робочого місця до пільгової довідки. Позивач вважає, що він має право на зарахування до пільгового стажу роботи, періоду проходження строкової військової служби в радянській армії, оскільки він на момент призову працював за професією, що передбачає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від відповідача до суду 24.06.2020 надійшли копія пенсійної справи та відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки в архівній довідці зазначено, що в період з липня по листопад 1989 року, кількість відпрацьованих годин встановити не вдається через відсутність нарахування заробітної плати.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відповідними записами в трудовій книжці, позивач, зокрема, у період:
- з 25.06.1982 по 25.04.1984 працював на Нікопольському південно-трубному заводі слюсарем (учнем) з ремонту металургійного обладнання 4 розряду у трубному цеху №3;
- з 25.04.1984 по 30.05.1986 проходив службу в радянській армії;
- з 25.08.1986 по 15.02.1990 працював на Нікопольському південно-трубному заводі
вальцівником стану горючого прокату труб 4 (5) розряду у трубному цеху №3;
- з 09.07.1990 по 29.07.1994 працював на Нікопольському південно-трубному заводі вальцівником стану горючого прокату труб 5 розряду у трубному цеху №3.
Вказані періоди роботи підтверджуються також Довідкою від 23.11.2018 №4666, яка містить посилання на проведення атестації робочих місць.
Суд звертає увагу, що відповідачем не заперечується факт роботи позивача на посадах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Судом встановлено, що позивач 05.02.2019 звернувся по відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, за результатами розгляду якої йому відмовлено в призначенні пенсії (лист від 11.06.2019 №1116/05-18) з тих підстав, що в архівній довідці від 15.11.2018 №1949 зазначено, що в період з липня по листопад 1989 року, кількість відпрацьованих годин встановити не вдається через відсутність нарахування заробітної плати. Крім того, відповідач у листі зазначив, що станом на 01.02.2019 страховий стаж позивача складає 35 років 6 місяців 14 днів, стаж роботи за Списком №1 6 років 9 місяців 29 днів, тому право на призначення пенсії відсутнє.
В подальшому позивач звернувся на «Урядовий контактний центр» з питання відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
За результатами розгляду звернення, відповідач листом від 05.05.2020 №6903-6777/О-02/8-0400/20 повідомив позивача, що в призначенні пенсії йому відмовлено з причини того, що до пільгової довідки від 05.04.2019 №4666 не надано копії наказу про проведення атестації робочого місця.
Вважаючи такі підстави відмови у призначенні пенсії протиправними, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до пунктів 1 та 3 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Матеріали справи містять докази підтвердження наявності пільгового стажу за спірні періоди роботи. Позивачем доведено факт роботи повний робочий день на посадах, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
За таких обставин, твердження відповідача про непідтвердження наявності пільгового стажу позивача, з підстав не надання наказу про атестацію робочих місць, суд вважає безпідставним та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Суд зазначає, що Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, визначено, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
При цьому основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві, є трудова книжка.
Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, є відповідний запис із зазначенням необхідних відомостей. Відповідачем не спростовані відомості, які зазначені в довідці та у трудовій книжці, а також не надано доказів того, що позивач не працював або його періоди роботи не відповідають дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до загального стажу роботи, або взагалі відсутні.
Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Стосовно позовної вимоги про зарахування до пільгового стажу позивача за списком №1 періоду проходження служби в радянській армії з 25.04.1984 по 30.05.1986, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України від 25.03.1992 №2232 «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України від 20.12.1991 №2011 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивач до призову на військову службу працював на посаді, що дає право на пільгове призначення пенсії за списком №1, суд доходить висновку, що період проходження військової служби з 25.04.1984 по 30.05.1986 в лавах Радянської армії, підлягає зарахуванню позивачу, як такий, що надає право на призначення пільгової пенсії за списком №1.
Відповідна правова позиція щодо застосування викладених норм права до спірних правовідносин викладена в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №226/801/17.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах, то суд враховує таке.
Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Повноваження адміністративних судів визначені Кодексом адміністративного судочинства України. При цьому суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому законодавцем повноважень.
З урахуванням дискреційних повноважень відповідача на прийняття рішення щодо призначення пенсії, та враховуючи те, що відповідачем не проводився розрахунок пільгового стажу позивача з урахуванням періодів, врахованих судом у даному рішенні, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права буде визнання протиправною та скасування відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Частиною 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідачем не доведено правомірності своїх дій під час відмови позивачу в зарахуванні спірних періодів роботи до пільгового стажу роботи.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 420, 40 грн.
Керуючись статтями 139, 242 - 246, 257 - 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.02.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.
Зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу періоди з 25.04.1984 по 30.05.1986, з 25.08.1986 по 15.02.1990 та з 09.07.1990 по 29.07.1994.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська