Справа № 826/20290/16
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року м. Київ № 826/20290/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П., за участю секретаря судових засідань Саква А.В., розглянувши у вікритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс»
ДоОфісу великих платників податків Державної податкової служби України
Про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

за участю представників сторін:

від позивача: Люта Я.Я.,

від відповідача : Норець В.М.

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 16 червня 2020 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз`яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» (далі-позивач/ТОВ «Нафтогаз-Альянс») звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.10.2016 р. № та № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 27.12.2026 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду суддею Арсірієм Р.О.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.10.2017 р. справу прийнято до свого провадження суддею Васильченко І.П.

Ухвалою суду від 06.09.2018 р. призначено судово-економічну експертизу та зупинено провадження у справі №826/20290/16.

Ухвалою суду від 18.12.2019 р. поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 11.02.2020 р. замінено неналежного відповідача Офіс великих платників податків ДФС належним відповідачем по справі - Офісом великих платників податків ДПС.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 27.09.2016 р. № 1526/28-10-14-02/34881820 щодо порушення позивачем приписів валютного законодавства прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими до позивача застосовано суму штрафних санкцій за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.

Відповідач в письмовому відзиві на позов підтримав висновки акта перевірки та вказав на відповідність оскаржуваного рішення вимогам чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Офісом великих платників податків ДФС України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Нафтогаз-Альянс» () з питань дотримання вимог валютного законодавства при розрахунках за зовнішньоекономічним контрактом від 01.06.2014 р. № 01/06-14, згідно листів ПАТ «Промінвестбанк» від 07.12.2015 р. № 20-9-9/2015/3083, від 04.01.2016 р. № 20-9/10/2016/28, від 06.04.2016 р. № 07Ц/0821БТ та від 07.04.2016 р. № 20-9/10/2016/797.

Проведеною перевіркою встановлено порушення ТОВ «Нафтогаз-Альянс» ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме несвоєчасне надходження валютної виручки за зовнішньоекономічним експортним контрактом від 01.06.2014 р. № 01/06-14 з «ТМК INTERNATIONAL Limited» (Великобританія):

-прострочено надходження валютної виручки у сумі 7 500,00 дол. США на 114 днів (з 01.10.2015 по 22.01.2016);

-прострочено надходження валютної виручки у сумі 22 500,00 дол. США на 117 днів (з 01.10.2015 по 25.01.2016);

-прострочено надходження валютної виручки у сумі 25 000,00 дол. США на 182 днів (з 01.10.2015 по 30.03.2016);

-прострочено надходження валютної виручки у сумі 25 000,00 дол. США на 218 днів (з 01.10.2015 по 05.05.2016);

-прострочено надходження валютної виручки у сумі 20 000,00 дол. США на 280 днів (з 01.10.2015 по 06.07.2016);

-прострочено надходження валютної виручки у сумі 15 000,00 дол. США на 310 днів (з 01.10.2015 по 05.05.2016);

-прострочено надходження валютної виручки у сумі 9 500,00 дол. США на 310 днів (з 01.10.2015 по 05.05.2016);

-прострочено надходження валютної виручки у сумі 91 020,00 дол. США на 350 днів (з 01.10.2015 по 14.09.2016);

-прострочено надходження валютної виручки у сумі 47 040,00 дол. США на 295 днів (з 01.10.2015 по 14.09.2016);

-прострочено надходження валютної виручки у сумі 95 760,00 дол. США на 279 днів (з 01.10.2015 по 14.09.2016);

-прострочено надходження валютної виручки у сумі 94 080,00 дол. США на 276 днів (з 01.10.2015 по 14.09.2016);

-прострочено надходження валютної виручки у сумі 88 200,00 дол. США на 184 днів (з 01.10.2015 по 14.09.2016).

Також, встановлено порушення п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а саме не подано до Офісу великих платників податків ДФС України та регіонального відділення НБУ Декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України та знаходяться за її межами станом на 01.01.2016 та не відображено у Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України та знаходяться за її межами станом на 01.04.2016 та 01.07.2016 заборгованість за зовнішньоекономічним експортним контрактом від 01.06.2014 р. № 01/06-14 з «ТМК INTERNATIONAL Limited» (Великобританія) у сумі 486 100,00 дол. США та 461 100,00 дол. США відповідно.

За результатами перевірки складено акт від 27.09.2016 р. № 1526/28-10-14-02/34881820 та винесено податкові повідомлення-рішення від 13.10.2016 р.:

№ , яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 9 688 205,00 грн.;

№ , яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 850,00 грн.

Не погоджуючись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Постановами Правління Національного банку України від 03.03.2015 р. №160, від 03.06.2015 р. №354, від 03.09.2015 р. №581, від 04.12.2015 р. №863 було встановлено, що розрахунок за операціями з експорту та імпорту товарів, які передбачені ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Згідно статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Відповідно до п.1 ст. 4 ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» порушення резидентами строків повернення валютної виручки або строків поставки товару, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею (ч.5 ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»).

В свою чергу, згідно з п.п.19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють контроль за встановленими закономстроками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів;

У відповідності до п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Отже, несвоєчасність здійснення розрахунків в іноземній валюті у сфері зовнішньоекономічної діяльності є валютним правопорушенням, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафних (фінансових) санкцій та пені, застосування якої віднесено до повноважень органів ДФС.

Судом встановлено, що між позивачем (продавець) з «ТМК INTERNATIONAL Limited» (Великобританія) (покупець) укладено контракт від 01.06.2014 р. № 01/06-14 на продаж молока сухого знежиреного, виробника ПАТ «Жашківський Маслозавод», відповідно до якого продавець продає, а покупець купує на умовах поставки FCA Київ, Україна (INCOTERMS 2010) молоко сухе знежирене в кількості та згідно з умовами, передбачених до даного контракту.

Між сторонами укладені додаткові угоди по контракту від 01.06.2014 р. № 01/06-14, які є невід`ємними частинами вказаного контракту, а саме: додаткові угоди від 29.12.2014 р. № 29/12/14-01, від 12.03.2015 р. № 12/03/15-01, від 12.03.2015 р. № 12/03/15-01, від 13.03.2015 р. № 13/03/15-01, від 16.03.2015 р. № 16/03/15-01, від 20.03.2015 р. № 20/03/15-01, від 01.03.2016 р. № 01/02/16-01.

Згідно трьохстороннього договору про переведення боргу від 20.08.2015 р. № 20/08/15-1 компанія «ТМК INTERNATIONAL Limited» (Великобританія) (первісний боржник) переводить борг по контракту від 01.06.2014 р. № 01/06-14 на компанію «EXIMTRADE SOLUTIONS LIMITED» (ОАЕ) (новий боржник) у розмірі 80 618,60 дол. США.

Також, згідно трьохстороннього договору про переведення боргу від 21.03.2016 р. № 21/03/16-1 компанія «ТМК INTERNATIONAL Limited» (Великобританія) (первісний боржник) переводить борг по контракту від 01.06.2014 р. № 01/06-14 на компанію «EXIMTRADE SOLUTIONS LIMITED» (ОАЕ) (новий боржник) у розмірі 50 000,00 дол. США.

Так, судом встановлено, що згідно поданих митних декларацій позивач за 2015 рік відвантажив по експортному контракту від 01.06.2014 р. № 01/06-14 молочну продукцію на загальну суму 838 850,00 дол. США., а в оплату за відвантажений товар було отримано в розмірі 236 437,50 дол. США.

Відтак, по взаємовідносинам між позивачем та «ТМК INTERNATIONAL Limited» (Великобританія) по контракту від 01.06.2014 р. № 01/06-14 сума дебіторської заборгованості ТОВ «Нафтогаз-Альянс» складає 602 412,50 дол. США, що свідчить про правомірність встановлених відповідачем порушень.

При цьому, позивачем не надано доказів про звернення останнього до Експортно-кредитного агентства із заявою про невиконання або неналежне виконання нерезидентом грошових зобов`язань за контрактом від 01.06.2014 р. № 01/06-14, щоб слугувало причиною порушення резидентом строків передбачених ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Разом з цим, досліджуючи розрахунок пені зовнішньоекономічної діяльності, нарахований відповідачем, суд зазначає наступне.

З акта перевірки вбачається, що до розрахунку пені на загальну суму 9 688 205,22 грн. контролюючим органом враховані платежі в оплату за молочну продукцію з посиланням на контракт № 01/06-14 на загальну суму 125 000,00 дол. США, які непідтверджені наданими на дослідження банківськими виписками.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що пеня (3%) нарахована на прострочену дебіторську заборгованість у сумі 486 100,00 дол. США станом на 01.04.2016 р. та у сумі 461 100,00 дол. США станом на 01.07.2016 р.

Проте, суд звертає увагу, що на підставі наявних в матеріалах справи митних декларацій на відвантаження ТОВ «Нафтогаз-Альянс» молочної продукції із посиланням на контракт № 01/06-14 та наявних банківських виписок, з урахуванням проведеної оплати нерезидентом, встановлена заборгованість, яка виникає на кожну відповідну граничну дату щодо оплати складає 602 412,50 дол. США.

Таким чином, прострочення пені у розмірі 0,3% суми неодержаної позивачем виручки в іноземній валюті за кожний день, з врахуванням граничного терміну оплати, складає 656 368,02 дол. США.

Однак, враховуючи умови статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», відповідно до якої загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару), визначена контролюючим органом сума пені у розмірі 656 368,02 дол. США є перевищенням розміру неодержавної виручки на 53 955,56 дол. США, а тому пеня у розмірі 0,3% суми неодержаної позивачем виручки в іноземній валюті розрахунково підтверджується в розмірі 602 412,50 дол. США (екв. 14 949 473,42 грн.).

Відтак, враховуючи вищевикладене, висновки акту перевірки в частині нарахування пені у сфері зовнішньоекономічної діяльності ТОВ «Нафтогаз-Альянс» за порушення резидентом строків, передбачених ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» на суму 9 688 205,22 грн., розрахунок якої поданий в додатку до спірного податкового повідомлення-рішення від 13.10.2016 р. № , розрахунково не підтверджується, що свідчить про протиправність такого рішення та наявності правових підстав для його скасування.

При цьому, судом також враховується висновок КНДІСЕ Міністерства юстиції України, виконаний на замовлення позивача від 30.09.2019 р. № 28716/18-72/28717/18-71, яким зазначено про не підтвердженість розрахунку, поданого до спірного податкового повідомлення-рішення від 13.10.2016 р. № .

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2018 року (справа №813/3274/17), повноваження щодо визначення суми грошових зобов`язань та застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є дискреційним повноваженням таких контролюючих органів. Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності рішення, передбаченим у Кодексі адміністративного судочинства України критеріям, не може підміняти контролюючий орган та перебирати на себе повноваження щодо застосування штрафу в іншому розмірі.

Таким чином, при неправомірному визначенні контролюючим органом суми грошових зобов`язань, відповідне рішення підлягає скасуванню в повному обсязі, оскільки суд не уповноважений перебирати на себе дискреційні повноваження контролюючого органу з обчислення грошових зобов`язань.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звернув увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.10.2016 р. № , суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи, судом встановлено про існування у ТОВ «Нафтогаз-Альянс» дебіторської заборгованості у розмірі 602 412,50 дол. США, яка підлягала обов`язковому декларуванню в п.5 Розділу III декларації «Про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України» за контрактом від 01.06.2014 р. № 01/06-14.

При цьому, контролюючим органом при перевірці встановлено, що позивачем декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.04.2016 та 01.07.2016 подано не було.

Так, режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов`язки суб`єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства установлює Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року №15-93.

Пунктом 1 ст. 9 Декрету №15-93, визначено, що валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов`язковому декларуванню у Національному банку України. Порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України.

Статтею 1 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами», визначено, що суб`єктам підприємницької діяльності України, незалежно від форм власності, у десятиденний строк: продекларувати у Національному банку України наявність (або відсутність) з визначенням сум усіх належних їм валютних цінностей, які знаходяться за межами України, в тому числі одержаних у результаті здійснення підприємницької діяльності за межами України; подати Головній державній податковій інспекції України декларацію щодо сум на їх рахунках у банках та інших іноземних фінансових установах, а також щодо сум надходжень валютних цінностей у вигляді доходів (дивідендів), одержаних у результаті здійснення підприємницької діяльності за межами України.

Надалі декларування суб`єктами підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, наявності належних їм валютних цінностей, які знаходяться за межами України, здійснюється щоквартально.

Вимогами абз. 8 п. 2 ст. 16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» визначено, що до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції) за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.

Підпунктом 2.7 п. 2 Положення про валютний контроль, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08 лютого 2000 року №49 передбачено, що невиконання резидентами вимог щодо порядку та строків декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою таку відповідальність: порушення строків декларування - накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний звітний період; порушення порядку декларування - накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Порушенням порядку декларування є подання недостовірної інформації або перекручення даних, що відображаються у відповідній декларації, якщо такі дії свідчать про приховування резидентами валютних цінностей та майна, що знаходяться за межами України. Неподання або несвоєчасне подання резидентами України декларації (за відсутності валютних цінностей та майна за межами України) не тягне за собою застосування фінансових санкцій.

Позивачем не спростовано та не заперечується твердження щодо того, що останнім не подавано декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України та знаходяться за її межами станом на 01.04.2016 р. та 01.07.2016 р., що свідчить по відсутність правових підстав для скасування спірного рішення від 13.10.2016 р. № .

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість доводів позивача в частині. Разом з тим, відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході судового розгляду не довів обґрунтованість своїх висновків і правомірності прийнятого на їх підставі рішення.

У відповідності до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6-11, 73-77, 79, 90, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» (01021, м.Київ, вул. М. Грушевського, 28/2, н/п № 433, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 13.10.2016 р. № .

В решті позову відмовити.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» (01021, м.Київ, вул. М. Грушевського, 28/2, н/п № 433, ) судові витрати в сумі 145 323,07 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 Г, ).

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П.Васильченко

Повний текст судового рішення складено та підписано 30.06.2020 р.