Справа № 520/4352/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 р.Справа № 520/4352/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

представника позивача Костів Т.З.

представника відповідача Гусаченко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Панченко О.В., м. Харків, повний текст складено 25.11.19 року по справі № 520/4352/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держпраці у Харківській області

про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області (надалі по тексту відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- скасувати постанову про накладення штрафу №ХК4995/303/НП/АВ/П/ТД/-ФС від 02.04.2019 року відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , прийняту (складену) Головним управлінням Держпраці у Харківській області;

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень №ХК№4995/303/НП/АВ/П від 12.03.2019 року;

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року у задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування постанови відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що магазин кондитерських виробів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці,52, що був об`єктом інспекційного відвідування, за наслідками якого відповідачем прийнято оскаржувані постанову та припис, ніколи не використовувався позивачем для здійснення господарської діяльності.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що інспекторами Головного управління Держпраці у Харківській області на підставі повідомлення правоохоронних органів про порушення законодавства про працю, а саме, листа Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.02.2019 №794/119-20/01-10149 (зареєстрованого в ГУ Держпраці у Харківській області 21.02.2019 вх.№27/2873) разом з копією матеріалів ЖЄО Московського ВП №1164 від 08.01.2019 року та наказу №391 від 25.02.2019, направлення №02.04-03/673 від 25.02.2019 за місцем здійснення господарської діяльності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в приміщенні магазину кондитерських виробів, розташованого біля житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 52 проведено інспекційне відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю, за наслідками якого складено акт №ХК4995/303/НП/АВ про неможливість проведення інспекційного відвідування від 27.02.2019 та вимога про надання визначеного переліку документів №ХК4995/303/ПД, строк інспекційного відвідування зупинено до 12.03.2019 року.

Акт та вимога про надання документів були направлені на юридичну адресу позивача, які отримані ним 06.03.2019 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим відправленням.

У встановлений строк пояснення ФО- ОСОБА_2 ОСОБА_1 та документи щодо оформлення трудових відносин з найманими працівниками до Головного управління Держпраці у Харківській області не надав.

Разом з тим, з матеріалів ЖЄО Московського ВП №1164 від 08.01.2019 - додаток до листа Управління превентивної діяльності Головного управління національної поліції в Харківській області від 14.02.2019 №794/119-20/01-1019, а саме пояснень гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданих майору поліції ОСОБА_4 В ОСОБА_5 , встановлено, що зазначена громадянка 20.12.2018 року працевлаштувалася до ФО-П ОСОБА_1 на посаду реалізатора по продажу кондитерських виробів, за адресою: АДРЕСА_1 Харків АДРЕСА_2 Героїв АДРЕСА_3 ,52 без оформлення трудових відносин.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований 27.05.2005 за номером запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця 00018348, видами діяльності якого є: код КВЕД 43.36 оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; код КВЕД 47.24 роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах (основний); код КВЕД 47.29 роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах.

Під час інспекційного заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування 27.02.2019 року за фактичним місцем здійснення діяльності позивача магазин кондитерських виробів розташованого біля житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 Харків, АДРЕСА_4 Героїв Праці, 52, інспекторами ГУ Держпраці у Харківській області було зафіксовано здійснення продажу кондитерських виробів продавцем ОСОБА_6 , з усних пояснень якої встановлено, що остання знаходиться на стажуванні та виконує роботу протягом 2 годин.

Крім того, Головним управлінням Держпраці у Харківській області було направлено запит від 28.02.2019 №02-15/02.04/2163 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо застрахованих осіб приватного підприємця та наявності повідомлень про прийняття на роботу працівників станом на 28.02.2019 року.

Згідно отриманої відповіді від 11.03.2019 року вих.№7044/03-20, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в звітах щодо нарахування заробітної плати за грудень 2018 року, січень 2019 року не має, а також повідомлення про прийняття вказаних працівників на роботу відсутні.

За результатами інспекційного відвідування 12.03.2019 року контролюючим органом складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ХК4995/303/НП/АВ, висновками якого встановлено порушення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 частини 3 статті 24 КЗпП, зокрема, двох працівників ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було допущено до виконання роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом або розпорядження власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу (а.с.75-81).

На підставі висновків акту інспекційного відвідування Головним управлінням Держпраці у Харківській області прийнято припис про усунення виявлених порушень №ХК4995/303/НП/АВ/П від 12.03.2019 (а.с.82-83), постанову про накладення штрафу №ХК4995/303/НП/АВ/П/ТД-ФС від 02.04.2019 у розмірі 250380,00 грн (а.с.85-86).

Не погодившись з вказаними рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості оскаржуваних рішень.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржувані рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що прийняті вони незаконно, виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон України №877-V).

Статтею 1 Закону України №877-V визначено, що заходи державного контролю - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Порядок № 295).

Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань або невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до ст. 7 Закону України №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного контролю видає наказ, який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Відповідно до наказу № 391 від 25.02.2019 року інспекторами праці, визначеними у наказі, доручено провести захід державного контролю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 на предмет додержання об`єктом відвідування законодавства про працю, в тому числі фактичного допуску працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу з 27.02.2019 року.

Судом встановлено, що інспекційне відвідування було проведено на підставі підпункту 4 пункту 5 Порядку №295.

Відповідно до пп.4 п.5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю.

Згідно наказу № 391 від 25.02.2019 року підставою проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування позивача став лист Управління превентивної діяльності ГУНП в Харківській області від 14.02.2019 року №794/119-20/01-1019 (за вх.№27/2873 від 21.02.2019 року), додатком до якого були матеріали ЖЄО Московського ВП №1164 від 08.01.2019.

Матеріали ЖЄО Московського ВП №1164 від 08.01.2019 містили пояснення гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надані майору поліції Зозулі В.В., де зазначено, що громадянка ОСОБА_3 20.12.2018 року працевлаштувалася до ФО-П ОСОБА_1 на посаду реалізатора по продажу кондитерських виробів, за адресою: м.Харків, вул. Героїв Праці,52 без оформлення трудових відносин.

Пунктом 19 Порядку №295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складається акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17 липня 2013 року /надалі - Порядок № 509/, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Пунктом 3 Порядку №509 встановлено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу /пункт 8 Порядку № 509/.

З матеріалів справи слідує, що у період з 27.02.2019 року по 12.03.2019 року інспекторами праці управління Держпраці у Харківській області було здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 .

За наслідками проведеного інспекційного відвідування було складено акт інспекційного відвідування від 12.03.2019 року №ХК 4995/303/НП/АВ, яким встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 ч.3 ст. 24 КЗпП України, а саме: допущення до роботи працівників ОСОБА_6 та ОСОБА_3 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу.

Заступником начальника Управління Держпраці у Харківській області Петренко О.М., за результатами розгляду справи про накладення штрафу, на підставі акту інспекційного відвідування від 12.03.2019 року №ХК4995/303/НП/АВ та відповідно до абз.2 ч. 2 ст. 265 КЗпП було винесено постанову від 02.04.2019 №ХК4995/303/НП/АВ/П/ТД-ФС про накладення на позивача штрафу у розмірі 250380 грн.

Відповідно до ст. 265 Кодексу законів про працю України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

З аналізу наведеної норми слідує, що відповідальність за вказаною статтею настає у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Досліджуючи питання фактичного допуску позивачем працівника до роботи без оформлення трудового договору колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до статті 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Кодексу законів про працю України, трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Частинами 1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що перед допуском працівника до роботи з ним повинен бути укладений трудовий договір, а також повідомлено ДФС про прийняття працівника на роботу за укладеним трудовим договором.

Відповідач наголошує, що в ході проведення інспекційного відвідування було встановлено, що позивачем було допущено до роботи працівників ОСОБА_6 та ОСОБА_3 без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення Державну фіскальну службу про прийняття працівника на роботу, чим було порушено ч.3 ст. 24 КЗпП України.

В підтвердження порушення позивачем ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю відповідачем надано відеозапис на якому містяться матеріали інспекційного відвідування 27.02.2019 року.

З дослідженого у судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозапису вбачається здійснення продавцем магазину продажу кондитерських виробів (надання товару та здійснення розрахунку з покупцем). На запитання інспекторів продавець представилася ОСОБА_6 та повідомила що знаходиться на стажуванні. При цьому продавець ОСОБА_6 не зазначила прізвище, ім`я та по-батькові роботодавця у якого вона проходила стажування, від надання пояснень остання відмовилась. З відео слідує, що в приміщенні магазину не було куточка споживача з зазначенням на ньому інформації про суб`єкта господарювання.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що з урахуванням вимог Порядку №295 та Порядку №509 факт допуску особи до роботи без оформлення трудового договору повинен бути встановлений інспектором праці під час інспекційного відвідування та від таких осіб повинно бути відібрано пояснення.

Проте, колегія суддів зазначає, що наданий відповідачем відеозапис не доводить факту порушення позивачем ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю, оскільки письмових пояснень ОСОБА_6 про виконання нею трудових обов`язків саме на користь ФОП ОСОБА_1 , надано не було, з відео такого факту не встановлено. Також, з відеозапису вбачається, що в приміщенні, де проводилося інспекційне відвідування, був відсутній куточок споживача з зазначенням на ньому інформації про ФОП ОСОБА_1 .

Отже, відповідачем не доведено факт здійснення підприємницької діяльності у вказаному магазині ФОП ОСОБА_1 та допущення позивачем до роботи ОСОБА_6 без належного оформлення трудових відносин.

Факт допуску позивачем до роботи гр. ОСОБА_3 без належного оформлення трудових відносин відповідач обгрунтовує наявністю письмових пояснень ОСОБА_3 , наданих майору поліції Зозулі В.В.

При цьому, колегія суддів зазначає, що постанову про накладення штрафу уповноважена посадова особа складає за результатами розгляду справи на підставі акта /пункт 8 Порядку № 509/.

З акту інспекційного відвідування, що став підставою для прийняття постанови про накладення на позивача штрафу вбачається, що підставою для висновків інспекторів про допущення позивачем до роботи гр. ОСОБА_3 без належного оформлення трудових відносин стали матеріали ЖЄО Московського ВП №1164 від 08.01.2019 року, серед яких були пояснення гр. ОСОБА_3 щодо допуску її до роботи позивачем без належного оформлення трудових відносин.

Проте, безпосередньо в ході перевірки, результати якої зафіксовано актом від 12.03.2019 року, такого факту встановлено не було, інформація про допущення гр. ОСОБА_3 до роботи позивачем інспекторами праці перевірена не була.

Наведена в акті перевірки інформація щодо допуску гр. ОСОБА_3 до роботи позивачем без належного оформлення трудових відносин грунтувалася на письмових поясненнях гр. ОСОБА_3 , наданих майору поліції Зозулі В.В.

З письмових пояснень ОСОБА_3 , наданих майору поліції Зозулі В.В., встановлено, що громадянка ОСОБА_3 20.12.2018 року працевлаштувалася до ФО-П ОСОБА_1 на посаду реалізатора по продажу кондитерських виробів, за адресою АДРЕСА_1 Харків, АДРЕСА_4 Героїв Праці,52 без оформлення трудових відносин (а.с.72).

У вказаних письмових поясненнях ОСОБА_3 зазначено, що остання від їх підпису відмовилася.

При цьому, під час здійснення інспекційного відвідування інспекторами праці безпосередньо у гр. ОСОБА_3 письмових пояснень з приводу перебування у трудових відносинах з позивачем відібрано не було, а тому колегія суддів до уваги такі пояснення не бере.

Інших доказів виконання ОСОБА_3 трудових обов`язків у позивача без належного оформлення трудових відносин відповідачем не надано.

Отже, відповідачем не доведено факт допуску позивачем до роботи ОСОБА_3 без належного оформлення трудових відносин.

Згідно доводів апеляційної скарги позивача магазин кондитерських виробів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці,52, що був об`єктом інспекційного відвідування, за наслідками якого відповідачем прийнято оскаржувані постанову та припис, ніколи не використовувався позивачем для здійснення господарської діяльності.

На запит суду апеляційної інстанції чи зареєстрована господарська діяльність позивача за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці,52 ГУДПС У Харківській області надано відповідь від 02.06.2020 року №11722/9/20-40-02-02-10 згідно якої інформація про реєстрацію ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 відсутня.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність в діях позивача порушення, що полягало у фактичному допуску ОСОБА_3 та ОСОБА_6 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом або розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач у ході розгляду справи не довів, що приймаючи оскаржувані припис та постанову він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За викладених обставин, оскільки під час розгляду справи суд дійшов висновку, що позивачем не було порушено статті 24 КЗпП України, то оскаржувані постанова про накладення штрафу №ХК4995/303/НП/АВ/П/ТД/-ФС від 02.04.2019 року та припис про усунення виявлених порушень №ХК№4995/303/НП/АВ/П від 12.03.2019 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову помилковими.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року по справі № 520/4352/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову про накладення штрафу №ХК4995/303/НП/АВ/П/ТД-ФС від 02.04.2019 року відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , прийняту Головним управлінням Держпраці у Харківській області.

Визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень №ХК4995/303/НП/АВ/П від 12.03.2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Л.О. Донець
Повний текст постанови складено 26.06.2020 року