Справа № 464/1591/20
Суддя: Горбань О. Ю.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/1591/20
пр.№ 2-а/464/85/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2020 Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

секретаря судових засідань Бігун Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови ГАА № 578306 від 02 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.178 КУпАП, закриття провадження по справі.

Обґрунтовує позов тим, що 02.03.2020 він повертався з роботи і зустрів сусіда. До них на службовому автомобілі під`їхали працівники поліції і безпричинно почали здійснювати перевірку особи позивача, його сусіда ОСОБА_2 час з`ясування особи один з інспекторів звинуватив його у трьох епізодах крадіжки і почав вимагати надати мобільний телефон. Позивач, будучи обуреним такими діями, намагався пояснити, що всі документи на мобільний телефон знаходяться у нього вдома. Натомість, працівниками поліції відносно нього винесено постанову ГАА № 578306 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.178 КУпАП про накладення штрафу у розмірі 85 грн. Вважає, що постанова є незаконною, доказів перебування з ознаками алкогольного сп`яніння поблизу дитячого майданчика, що ображає людську гідність не було, він повертався з роботи, вважає, що працівником поліції зроблені невірні висновки. Просить позов задовольнити, поновити строк звернення до суду, пропущений з поважних причин.

Ухвалою від 27.03.2020 провадження у справі відкрито і призначено справу до розгляду.

22.05.2020 від відповідача на адресу суду надійшов відзив (а.с.23-28), з якого вбачається, що позов заперечує, просить відмовити в задоволенні. Вказано, що дії інспекторів патрульної поліції - Гавріш М.І. Шекети І.В, та Ільчишина А.Б. щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення ГАА № 578306 від 02.03.2020 відносно ОСОБА_1 були прийняті в межах їхньої власної дискреції, яка визначається завданнями та функціями Закону України «Про Національну поліцію», є законними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Валігура В.В., діючи згідно ордеру на надання правової допомоги (а.с.10), позовні вимоги підтримали. В останнє судове засідання не прибули, відповідною заявою від 22.06.2020 просять провести розгляд справи у їх відсутності, позов задовольнити.

Представник відповідача Кульченко М.В., діючи згідно довіреності від 19.02.2020 (а.с.29), позов заперечила з аналогічних мотивів, наведених у відзиві. В судове засідання, призначене на 22.06.2020 не прибула, просить провести судовий розгляд у відсутності представника відповідача, в позові - відмовити.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, оглянувши відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Судом встановлено, що 02.03.2020 інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Шекетою І.В. винесено відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 578306 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 грн. Згідно даної постанови, ОСОБА_1 , 02.03.2020 о 18 год. 05 хв., знаходився за адресою: м. Львів, на пр. Червоної Калини, 77, поблизу дитячого майданчика з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нечітка вимова, запах алкоголю з порожнини рота брудний одяг), чим ображав людську честь і громадську мораль, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП. (а.с.5)

З`ясовано, що оскаржувана постанова скерована позивачу поштою і отримана ним 17.03.2020, позов надійшов до суду 24.03.2020, що свідчить про те, що строк позивачем підлягає поновленню.

Відповідно до ч.1 ст. 178 КУпАП за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або появу в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль є накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, одним із видів дій, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, є поява в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид ужитого напою, що містив алкогольну складову (це може бути пиво або інший слабоалкогольний напій), які не віднесені до спиртних напоїв та розпивання яких у громадських місцях не заборонено.

Однак, не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за сам факт появи у п`яному вигляді у громадському місці, якщо поведінка особи при цьому є пристойною.

Позивач заперечив появу в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Суд констатує, що оскаржувана постанова містить дані стосовно особи, які не відповідають паспортним даним позивача. Також зі змісту постанови не вбачається, які саме конкретні фактичні дії вчиняв позивач, що свідчили б одночасно про непристойність його поведінки та образу людської гідності і громадської моралі у громадському місці поблизу дитячого майданчика, а також обставини поставленого у вину проступку, місця вчинення. Також встановлено, що оскаржувана постанова ОСОБА_1 не вручена.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 222, 255 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення у сфері громадського порядку; є уповноваженими на складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Допитаний судом як свідок ОСОБА_3 показав, що 02.03.2020 він заступив на патрулювання у складі поліції «ОМЕГА-Т3» спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Цього ж дня близько 18.00 год. на пр АДРЕСА_1 Червоної Калини, 77 він побачив невідомого чоловіка, який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. При перевірці даного невідомого чоловіка за допомогою ІТС, встановлено його дані, винесено постанову ГАА № 578306 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.178 КУпАП та накладено штраф у розмірі 85 грн.

Допитаний судом свідок ОСОБА_4 надав показання, аналогічні наданим ОСОБА_3 .

На переконання суду, показання цих свідків, працівників поліції не заслуговують на увагу суду, носять суб`єктивний характер. Про неможливість безпосереднього об`єктивного сприйняття обставин працівниками поліції як сторонніми особами вказано у позиції Верховного Суду у складі колегії суддів КАС у справі № 161/5372/17, постанова від 29 квітня 2020 року.

З оглянутого судом відеозапису вбачається, що під час спілкування позивача з працівниками поліції, ОСОБА_1 повідомлено про те, що він отримає постанову за ознаки алкогольного сп`яніння. Поліцейські вказують ОСОБА_1 про те, що він у брудному одязі, з ознаками алкогольного сп`яніння, поблизу дитячого майданчика, котрого поруч не видно.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеному, відповідачем не доведено належними і допустимими доказами факт вчинення позивачем поставленого йому у вину проступку, не вказані і не конкретизовані дії позивача, які б порушували людську гідність та громадську мораль. Натомість, в основу суті проступку покладені лише певні висновки самого працівника поліції без зазначення відповідних доказів.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення, правову конструкцію диспозиції адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 178 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність існування в діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП. У зв`язку з чим вбачається правові підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Задовольняючи позов, судом враховано, що юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі. У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7). З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені судом матеріали справи, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що постанову про притягнення ОСОБА_1 слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст.ст.9,72,77, 241, 286 КАС України, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ГАА № 578306 від 02.03.2020. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 178 КУпАП, провадження у справі про адміністравтине правовпорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до Восьмого Апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст виготовлено 22.06.2020.

Суддя О.Ю.Горбань