Справа № ЗП-17/20
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

26 червня 2020 р. м. Херсон Справа № ЗП-17/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

25 червня 2020 року ОСОБА_1 (далі - заявниця) звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просить зупинити дію постанови про арешт коштів боржника від 23 червня 2020 року, винесену у ВП № 61711523, приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Дмитром Сергійовичем, в частині накладення арешту на грошові кошти ПП "В.І.П.СТРОЙ", які призначені для погашення відсотків за кредитом та суми кредиту за кредитним договором № 57-19/0011-К від 29 жовтня 2019 року, укладеним ПП "В.І.П.СТРОЙ" та АТ "Метабанк", що містяться на рахунках ПП "В.І.П.СТРОЙ", відкритих в АТ "Метабанк", МФО 313582, до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2020 р. заява про забезпечення позову передана судді Дубровній В.А.

Ухвалою суду від 25.06.2020 р. дану заяву прийнято до розгляду в порядку письмового провадження.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, заявниця не є стороною у виконавчому провадженні № 61711523, проте, має намір оскаржити до суду постанову приватного виконавця ВП № 61711523 від 23.06.2020 р. про накладення арешту на кошти ПП "В.І.П.СТРОЙ" як таку, що зачіпає її права. При цьому, необхідність вжиття заходів щодо забезпечення позову заявниця обґрунтовує тим, що внаслідок арешту коштів боржника ПП "В.І.П.СТРОЙ" у спірному виконавчому провадженні, останній позбавлений можливості здійснювати розрахунки з АТ "Метабанк" за кредитним договором від 29.10.2019 р. № 57-19/0011-К, за умовами якого заявниця виступає заставодавцем згідно договору застави, укладеного між АТ "Метабанк" та ОСОБА_1 . Отже, за позицією заявниці спірний арешт коштів боржника ПП "В.І.П.СТРОЙ" надає АТ "Метабанк" право вимоги сплати тіла кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, пені, нарахованої за порушення строків сплати відсотків саме до заявниці, з урахуванням укладених договорів застави майнових прав та банківського вкладу. Крім того, заявниця стверджує про очевидну протиправність оскаржуваної постанови, оскільки нею накладено арешт на рахунок ПП "В.І.П.СТРОЙ", який має спеціальний статус, а саме, використовується для виплати заробітної плати. Також заявник зазначає, що внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваної постанови ПП "В.І.П. СТРОЙ" фактично припинило роботу, оскільки є неможливим закупівля сировини та розрахунки з контрагентами.

Надаючи правову оцінку доводам та аргументам заявника, викладеним у заяві про забезпечення позову на предмет їх обґрунтованості, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (частина друга статті 150 КАС України).

Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено, крім іншого, зупиненням дії індивідуального акта .

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17, від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/5233/18.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень слідує, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Як зазначалось вище, основним доводом заявниці в обґрунтування необхідності забезпечення позову є те, що внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника ПП "В.І.П.СТРОЙ" останній не матиме змоги виконувати зобов`язання за кредитним договором перед АТ "МетаБанк", і обов`язок виконання таких зобов`язань буде покладено саме на ОСОБА_1 , як заставодавця.

Проте, суд критично оцінює вказані доводи заявника, як підставу для забезпечення позову у даній справі, оскільки обов`язок ОСОБА_1 (заставодавця) щодо виконання зобов`язань ПП "В.І.П.СТРОЙ" перед АТ "МетаБанк" (заставодержателем), передбачений договором застави № 57-19/0011-МП/К від 29.10.2019 р., який був укладений відповідно до умов кредитного договору № 57-19/0011-К від 29.10.2019 р. між ПП "В.І.П.СТРОЙ" та АТ "МетаБанк"

Разом з тим, спірна постанова про арешт коштів боржника від 23.06.2020 р. ВП № 61711523, винесена приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.С., щодо виконання наказу Господарського суду Херсонської області № 923/1114/19 від 16.03.2020 р. про стягнення з боржника ПП "В.І.П.СТРОЙ" на користь стягувача -ТОВ "ПЕЛАГРО" грошових коштів внаслідок не виконання ПП "В.І.П.СТРОЙ" умов договору поставки № 12/02-3-н від 12.02.2019 р.

Отже, правова оцінка вказаним обставинам надається судом на підставі відповідних доказів та аналізу норм права, які регулюють спірні правовідносини, під час їх судового розгляду по суті.

При цьому, суд зазначає, що, за позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.04.2019 року у справі № 211/129/18-ц вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявниці, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, забезпечення позову у спосіб, про який просить заявниця, а саме зупинення дії постанови про арешт коштів боржника від 23.06.2020 р. ВП № 61711523, призведе до порушення прав та інтересів інших осіб, які є безпосередніми учасниками спірних правовідносин, зокрема, стягувача - ТОВ "ПЕЛАГРО", що є недопустимим у контексті інституту "забезпечення позову" та не відповідатиме принципу "співмірності".

Крім того, зміст заяви про забезпечення позову не містить посилання щодо незгоди боржника ПП "В.І.П.СТРОЙ" з арештом його коштів за спірною постановою приватного виконавця.

Щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів заявниці, то суд зазначає, що такі ознаки повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом.

Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною 2 статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №640/8328/19 (адміністративне провадження №К/9901/21912/19).

Доводи заявника щодо припинення ПП "В.І.П.СТРОЙ" роботи внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваної постанови суд також не бере до уваги, оскільки фактично ОСОБА_1 обґрунтовує необхідність забезпечення позову порушенням інтересів третьої особи, а не власних інтересів, що суперечить завданню інституту забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд обмежений імперативними вимогами КАС України, зокрема, стосовно необхідності належного обґрунтування такої заяви.

Так, ч. 2 ст. 150 КАС України чітко встановлені підстави, за яких допускається забезпечення позову. При цьому обов`язок доведення наявності таких підстав покладається саме на особу, яка просить забезпечити позов.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заявницею не надано жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявниці, за захистом яких вона має намір звернутися.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для застосування заходів забезпечення адміністративного позову з підстав, які наведені заявницею, а тому вимога про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 5, 8 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

При цьому, суд зазначає, що постановою КМ України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", зі змінами, внесеними постановами КМ України від 25.03.2020 р. № 239, від 22.04.2020 р. № 291 та від 04.05.2020 р. № 343, а також постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів", зі змінами, внесеними постановою КМУ від 17.06.2020 р. № 500, на усій території України запроваджено карантин до 31 липня 2020 р.

Крім того, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 р., розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3 яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Керуючись статтями 150-154,241,243,248 КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, але не пізніше 15-денного строку з дня закінчення карантину. При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А. Дубровна