Справа № П/320/696/20
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року м. Київ № П/320/696/20

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Панової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного Управління Національної поліції в Київській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі у поліції,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного Управління Національної поліції в Київській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Нацполіції у Київській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.10.2019 № 2369 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» у частині щодо направлення позивача, капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора ізолятору тимчасового тримання №2 Головного управління Національної поліції в Київській області, на стажування до Головного управління Національної поліції в Луганській області;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 13 грудня 2019 року № 2729 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» у частині щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана поліції ОСОБА_1 та звільнення його з поліції за порушення службової дисципліни з посади інспектора ізолятору тимчасового тримання № 2 Головного управління Національної поліції в Київській області;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 20 грудня 2019 року № 679 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 , за п.6 ч.1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) з посади інспектора ІТТ №2 Головного управління Національної поліції в Київській області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора ізолятору тимчасового тримання №2 Головного управління Національної поліції в Київській області із спеціальним званням капітан поліції;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24 грудня 2019 року по дату постановлення рішення у даній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.12.2019 наказом Головного управління Національної поліції у Київській області від 20.12.2017 № 679 о/с «По особовому складу» його було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту).

Позивач зазначив, що підставою для прийняття зазначеного наказу став наказ Головного управління Національної поліції у Київській області від 13.12.2019 №2729 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області. Позивач пояснив, що цим наказом його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з поліції за порушення службової дисципліни, а саме п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», ч.3 ст.1 та ч.1.2 ст.5 Дисциплінарного статуту Національної поліції, що виразилось у невиконанні наказу Головного управління Національної поліції у Київській області від 30.10.2019 №2369 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП у Київській області» та невжитті заходів щодо усунення вказаного порушення службової дисципліни.

Із вказаними наказами позивач категорично не погоджується, та вважає, що вони були прийняті без законних на те підстав та всупереч вимогам законодавства України.

Зокрема, позивач вказує, що підставою для видачі наказу ГУНП у Київській області від 13.12.2019 № 2729 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» стала доповідна записка, т.в.о начальника УКЗ ГУНП в Київській області підполковника поліції Андрєєва К.В. щодо можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Київській області, які виразились у невиконанні наказу начальника Головного управління від 30.10.2019 року № 2369 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області».

Позивач звертав увагу суду, що у вказаному наказі зазначено про те, що у ході проведення службового розслідування вищевикладена інформація підтвердилась, а у діях окремих працівників ГУНП у Київській області встановлено порушення нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції», проте позивач вважає що вказана інформація не відповідає дійсним обставинам справи що стосується особисто нього.

Так, позивач стверджує, що всупереч нормам Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, його позбавили скористатися правами передбаченими цими нормативними актами, зокрема правом на подачу пояснень, документів, матеріалів, що стосуються обставин проведення службового розслідування, а також позбавили права ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування тощо, оскільки ніхто не повідомляв про проведення вказаного службового розслідування, ніхто не ознайомлював з наказом про призначення службового розслідування.

Відтак, позивач вважає, що службове розслідування в частині, що стосується його було проведено не об`єктивно, упереджено і без всебічного вивчення дійсних обставин справи.

На думку позивача, наказ ГУНП у Київській області від 13.12.2019 № 2729 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» прийнятий необґрунтовано, оскільки ним не допущено порушення службової дисципліни, а саме в частині невиконання наказу ГУНП в Київській області від 30.10.2019 №2369 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області». Позивач зауважив, що він відмовився відбути у відрядження для стажування у ГУНП у Луганській області, про що повідомив керівництво усно та рапортом від 01.11.2019 з огляду на викладені обставини.

По-перше, зазначив позивач, у період з 01.11.2019 по 15.11.2019 він знаходився на стаціонарному лікуванні у госпіталі МВС України, а тому виконати наказ про відбуття на стажування у період з 03.11.2019 по 31.01.2020 не мав можливості.

По-друге, позивач зауважив що в силу приписів ч. 4 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що поліцейському забороняється виконувати злочинний або явно незаконний наказ. Позивач стверджував що його не було ознайомлено із наказом від 30.10.2019 № 2369, як і не було роз`яснено на яких підставах його направлено на стажування до Луганської області.

По третє, наказ видано не прямим начальником позивача, а начальником ГУНП в Київській області, тому позивач вважаючи що його безпідставно направляють на стажування до ГУНП в Луганській області відмовився від проходження стажування та звернувся з даним позовом до суду. Також позивач зауважив, що у нього на утриманні перебуває троє малолітніх дітей, відтак ГУНП в Київській області незаконно направляло його згідно наказу для проходження стажування до м. Сєвєродонецьк Луганської області, яке віднесено до переліку населених пунктів, де проводиться антитерористична операція.

Додатково позивач пояснив, що він не належить до категорії працівників поліції, які підлягають стажуванню, тому наказ ГУНП в Київській області від 3.10.2019 № 2369 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» в частині, що стосується направлення його на стажування є незаконним.

За наведених обставин та з огляду на протиправність наказу ГУНП в Київській області від 3.10.2019 № 2369 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» в частині, що стосується направлення ОСОБА_1 на підставі якого були прийнятий наказ про звільнення його зі служби в поліції ГУНП в Київській області від 13.12.219 № 2729 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області», позивач просив суд визнати протиправними та скасувати накази про направлення його на стажування, про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення, поновити на посаді та стягнути з відповідача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справу до судового розгляду, призначено підготовче судове засідання та витребувано у відповідача докази по справі.

Відповідач адміністративного позову не визнав та подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив про те, що відповідно до службової телеграми від 21.10.2019 та на підставі листа Національної поліції України від 26.01.2018 № 1053/01/12-2018 про організацію проведення стажування в системі Національної поліції України постановлено надати списки працівників поліції, які раніше проходили службу в поліції та були звільнені зі служби в поліції за різними підставами, або які були звільнені зі служби в поліції через службову невідповідність та у подальшому були поновлені в судовому порядку чи прийняті на службу до поліції в установленому законом порядку, а також поліцейським колишнім працівникам міліції, які службу в поліції не проходили та були прийняті на службу в поліції в установленому законом порядку для направлення їх на стажування на відповідні посади у ГУНП в Луганській області з 03.11.2019 терміном 90 діб.

Додатково відповідач зауважив, що 30.10.2019 наказом № 2369 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» визначено списки осіб, які мають проходити стажування, до якого і включено позивача, враховуючи ту обставину, що 15.06.2017 ОСОБА_1 було звільнено з ГУНП в Київській області згідно наказу від 01.06.2017 №421 о/с, з посади старшого інспектора - чергового Ізолятору тимчасового тримання № 2 і зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення. З 15.06.2017 позивач поновлений в Національній поліції України на підставі постанови Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2017 по справі № 810/2308/17, отже позивача було правомірно направлено на стажування до ГУНП в Луганській області.

Також вказав, що факт дисциплінарного проступку позивача є підтвердженим доповідною запискою т.в.о. начальника УКЗ ГУНП в Київській області підполковника поліції Андрєєва К.В. щодо можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Київській області, які виразились у невиконанні наказу від 30.10.2019 № 2369. При цьому в ході дисциплінарного розслідування виявлено, що позивачем не було вжито заходів з метою усунення причин невиконання наказу станом на 03.12.2019.

З огляду на викладене, відповідач пояснив, що 13.12.2019 було прийнято наказ ГУНП в Київській області № 2729 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області», а 02.01.2020 наказом №2 о/с позивача звільнено зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення.

Відповідач наголошував, що Головне управління НП в Київській області діяло в межах та у спосіб, що передбачені діючим законодавством, а тому підстав для скасування оскаржуваних наказів та задоволення позовних вимог - немає.

Позивач не погоджуючись з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов подав до суду відповідь на відзив, у якому зазначив про те, що він не належить до категорії працівників поліції, які підлягають стажуванню, а лист Національної поліції, яким визначено критерії відбору працівників на стажування не є нормативним актом і не може визначати підстави для направлення на стажування, а має рекомендаційний характер.

Крім того, позивач зауважив, що його письмові пояснення від 22.11.2019 про причини відмови проходити ним стажування ніяким чином не взяті до уваги при проведенні службового розслідування, їм не надано правової оцінки, водночас зазначено що такі пояснення не надавалися. Отже, викладене свідчить, що службове розслідування проводилось не об`єктивно, що призвело до видачі незаконного висновку в частині що стосується позивача. Додатково позивач наголошував, що наказ про направлення його на стажування, який він не виконав є незаконним в частині що стосується ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 суд задовольнив клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів та витребував від ГУНП у Київській області: належним чином завірену копію Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Київській області; належним чином завірену копію відповідного Наказу про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Київській області у грудні 2019 року (всі накази ГУНП у Київській області, що стосуються преміювання поліцейських, якщо таких було декілька у грудні 2019 року); належним чином завірену копію відповідних списків преміювання поліцейських, виданих начальником структурного підрозділу органу поліції, а саме Ізолятора тимчасового тримання №2 ГУНП у Київській області, на підставі яких видавався Наказ (Накази) про преміювання поліцейських у грудні 2019.

Також, суд продовжив строк проведення підготовчого провадження в адміністративній справі № П/320/696/20 та відклав підготовче провадження у справі.

У підготовче засідання, призначене у справі на 13.04.2020 сторони не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого провадження у справі.

Водночас, судом встановлено, що 13.04.2020 на адресу суду надійшло клопотання позивача про проведення засідання у справі, яке призначене на 13.04.2020 без участі позивача у зв`язку з встановленням карантину.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 18.05.2020.

У судове засідання, призначене у справі на 25.06.2020 сторони не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, явку уповноважених представників до суду не забезпечили, що підтверджується відомостями рекомендованого повідломлення про вручення поштового відправлення зі штриховими ідентифікаторами №390, №382.

Водночас, судом встановлено, що 25.06.2020 на адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без його участі.

Відповідно до вимог частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду документів.

Приписами частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 на підставі ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , з 08 листопада 2003 року проходив службу в органах внутрішніх справ України в Київській області (а.с. 24-25).

07.11.2015 відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Київській області від 07.11.2015 № 1 о/с «По особовому складу» позивач був прийнятий на службу в Національну поліцію України на посаду інспектора з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання старшого лейтенанта поліції (а.с. 17).

Відповідно до відомостей послужного списку ОСОБА_1 , на підставі наказу Національної поліції №84 о/с від 31.01.2018 присвоєно звання капітана поліції (а.с.98).

Листом Національної поліції України від 26.01.2018 № 1053/01/12-2018 «Про організацію проведення стажування в системі Національної поліції України», адресованого начальника територіальних (міжрегіональних) органів Нацполіції, Головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, державних установ, запропоновано організувати проходження стажування тривалістю не менше трьох місяців, на посадах в органах та підрозділах ГУНП в Донецькій та Луганській областях (для міжрегіональних територіальних органів - на відповідних посадах у підрозділах цих органів в Донецькій та Луганській областях) відповідно до тих, які вони обіймають за основним місцем служби, згідно з вимогами Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженого наказом МВС від 24.12.2015 №1625, зареєстрованого в Міністерстві юстиції від 16.01.2016 за №76/28206 (а.с.47-48).

Пунктом 4 вказаного листа зазначено, що при направленні для проходження стажування, у першу чергу звертати увагу на наступні категорії осіб, зокрема поліцейських, які проходили службу в поліції та були звільнені зі служби в поліції за різними підставами, а в подальшому поновлені в судовому порядку чи прийняті на службу до поліції в установленому законом порядку.

Наказом ГУНП в Київській області від 30.10.2019 № 2369 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» відповідно до вимог розділу ІХ Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 24.12.2015 №1025, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16.01.2016 за № 76/28206, листа Національної поліції України від 26.01.2018 № 1053/01/12-2918 «Про організацію проведення стажування в системі Національної поліції України» з метою набуття необхідних знань і спеціальних навичок для успішного виконання обов`язків із забезпечення публічної безпеки і порядку, у тому числі в екстремальних умовах ( в особливий період), охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності та інших службових завдань, удосконалення навичок застосування сил та засобів для забезпечення особистої безпеки при виконанні службових обов`язків наказано направити для проходження стажування з 03.11.2019 по 31.01.2020 (терміном 90 діб) на відповідних посадах, за індивідуальним планом, поліцейських Головного управління Національної поліції в Київській області до Головного управління Національної поліції в Луганській області: капітана поліції ОСОБА_1 (0058629). Інспектора ізолятору тимчасового тримання №2 ГУНП в Київській області; (а.с.20-21).

04.11.2019 до ГУНП в Київській області надійшла доповідна записка тимчасово виконуючого обов`язки начальника УКЗ ГУНП в Київській області підполковника поліції Андрєєва К.В. про невиконання вимог наказу ГУНП в Київській області від 30.10.2019 № 2369 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» окремими працівниками Головного управління, у якій зазначено, що 01.11.2019 із поліцейськими, які згідно вищезазначеного наказу Головного управління підлягають на стажування, проведено інструктивну нараду за участю керівництва Головного управління. У ході проведення наради поліцейським були доведені вимоги керівництва НПУ щодо порядку проходження стажування працівниками поліції в органах і підрозділах головних управлінь Національної поліції в Донецькій та Луганській областях та проведений відповідний інструктаж. Крім цього, керівникам територіальних (відокремлених) підрозділів Головного управління була надіслана службова телеграма від 31.10.2019 №3021/109/12 із зазначенням поліцейських, які 02.11.2019 направляються на стажування (а.с.61-64). Однак в день виїзду не прибули до Головного управління та не вибули до місця проходження стажування наступні поліцейські, у тому числі капітан поліції ОСОБА_1 (0058629), інспектор ізолятору тимчасового тримання №2 ГУНП в Київській області (а.с.55-56).

Наказом Головного управління Національної поліції від 04.11.2019 № 2408 з даного приводу було призначене службове розслідування за інформацією, викладеною у доповідній записці т.в.о. начальника УКЗ ГУНП в Київській області підполковника поліції Андрєєва К.В. (а.с.54-55).

Як вбачається з матеріалів з службового розслідування №858/1, 22.11.2019 капітан поліції - інспектор ІТТ №2 ГУНП в Київській області ОСОБА_1 надав письмові пояснення у яких зазначив про те, що з 01.11.2019 по 15.11.2019 він знаходився на лікарняному, про що свідчить довідка про тимчасову непрацездатність №1125. Також ОСОБА_1 вказав, що у нього на утриманні перебуває троє малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), тому він не підпадає під категорію осіб для проходження стажування за наказом ГУНП в Київській області від 30.10.2019 № 2369 (а.с.81-82).

Так, судом встановлено, що згідно довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України № 1125 від 15.11.2019 видану Центральним госпіталем МВС України, капітан ІТТ ГНП в Київській області ОСОБА_1 у період з 01.11.2019 по 15.11.2019 перебував на стаціонарному лікуванні, відтак звільнений від служби у період з 01.11.2019 по 15.11.2019.

Випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №10854 від 15.11.2019 оформленої Центральним госпіталем МВС України підтверджено перебування ОСОБА_1 у стаціонарі у період з 01.11.2019 по 15.11.2019 (а.с.84-85).

Як вбачається зі змісту наявного в матеріалах справи висновку від 04.12.2019 службового розслідування за інформацією, викладеною у доповідній записці т.в.о. начальника УКЗ ГУНП в Київській області підполковника поліції Андрєєва К.В. щодо можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Київській області, які виразились у невиконанні наказу начальника Головного управління від 30.10.2019 №2369 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області», встановлено, що в порушення вимог частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого законом України від 15.03.2018 за № 2337-VІІІ (поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати), у день виїзду до Головного управління не прибули та не вибули до місця проходження стажування поліцейські, в тому числі інспектор ІТТ №2 ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_1.

Разом з тим, у ході проведення службового розслідування встановлено, що з метою усунення вищевказаного порушення службової дисципліни, на виконання вимог наказу ГУНП в Київській області від 30.10.2019 №2369 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» та частини 2 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 за №2337-VІІІ ( за відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомлення про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відбули у розпорядження ГУНП в Луганській області та на даний час проходять стажування, а ОСОБА_1 та ОСОБА_10 будь яких заходів з метою усунення причин невиконання вищевказаного наказу станом на 03.12.2019 не вжили.

У висновку службового розслідування зазначено, що аналізуючи матеріали службового розслідування, можливо зробити висновок, що інформація, викладена у доповідній записці т.в.о. начальника УКЗ ГУНП в Київській області підполковника поліції Андрєєва К.В. щодо можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Київській області, які виразились у невиконанні наказу начальника ГУНП в Київській області, які виразились у невиконанні начальника Головного управління від 30.10.2019 №2369 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» частково знайшла своє підтвердження у частині не вибуття до ГУНП в Луганській області для проходження стажування ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_1 і не вжитті останніми заходів щодо усунення вказаного порушення службової дисципліни.

За наведених обставин комісія дійшла висновку, зокрема, що у діях інспектора ІТТ №2 ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 встановлено порушення пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 3 статті 1 та частин 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 за № №2337-VІІІ, що виразилось у невиконанні наказу Головного управління від 30.10.2019 №2369 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» та не вжитті заходів щодо усунення вказаного порушення службової дисципліни. Враховуючи викладене, комісія вважала б, крім іншого, за вказане порушення службової дисципліни капітана поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції (а.с. 85-92).

13.12.2019 Головним управлінням Національної поліції у Київській області прийнято наказ № 2729 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» (а.с.93-95). У пункті 1 цього Наказу, зокрема, зазначено: за порушення службової дисципліни, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 3 статті 1 та частин 1,2 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 за № №2337-VІІІ, що виразилось у невиконанні наказу Головного управління від 30.10.2019 №2369 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» та не вжитті заходів щодо усунення вказаного порушення службової дисципліни, оперуповноваженого СКП Вишнівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_10, помічника чергового СРПП №4 Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області старшого сержанта поліції ОСОБА_11 та інспектора ІТТ №2 ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції, кожного.

19.12.2019 ОСОБА_1 був ознайомлений із вказаним наказом, що підтверджується розпискою на вказаному наказі (а.с.95).

Наказом Головного управління Національної поліції від 19.12.2019 № 2772 «Про внесення змін до наказу ГУ від 13.12.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» внесено зміни до п.1 Наказу Головного управління Національної поліції у Київській області від 13.12.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області», а саме в частині звання ОСОБА_10 , якому наказом Головного управління від 07.11.2015 №1 присвоєне спеціальне звання підполковник поліції (а.с.96-97).

20.12.2019 на підставі наказу Головного управління від 13.12.2019 № 2729 Головним управлінням Національної поліції у Київській області прийнято наказ № 679 о/с «По особовому складу». Зі змісту цього наказу вбачається, що відповідно до Закону України «Про національну поліцію» вирішено звільнити зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) частини 1 статті 77 старшого капітана поліції ОСОБА_1, інспектора чергового Ізолятора тимчасового тримання № 2, з 23 грудня 2019 року (а.с.126)

Не погоджуючись із наказом про направлення позивача на стажування та висновками комісії та вважаючи вказані накази такими, що порушують його законні права та інтереси, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду з даним адміністративним позовом.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VІІІ), який набрав чинності 7 листопада 2015 року.

У частині 1 статті 60 вказаного Закону № 580-VІІІ зазначено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до приписів частини 1 статті 17 цього Закону № 580-VІІІ поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Положеннями пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VІІІ визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Судом встановлено, що позивач був прийнятий на службу в Національну поліцію України на посаду інспектора з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання старшого лейтенанта поліції 07.11.2015.

Водночас, судом встановлено, що наказом ГУНП в Київській області від 30.10.2019 № 2369 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» відповідно до вимог розділу ІХ Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 24.12.2015 №1025, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16.01.2016 за № 76/28206, листа Національної поліції України від 26.01.2018 № 1053/01/12-2918 «Про організацію проведення стажування в системі Національної поліції України» погоджено направити для проходження стажування з 03.11.2019 по 31.01.2020 (терміном 90 діб) на відповідних посадах, за індивідуальним планом, поліцейських Головного управління Національної поліції в Київській області до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в тому числі капітана поліції ОСОБА_1 - інспектора ізолятору тимчасового тримання №2 ГУНП в Київській області.

Вищезазначений наказ від 30.10.2019 мотивовано посиланням на наказ МВС України від 24.12.2015 № 1625 «Про затвердження Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції» та листом Національної поліції від 26.01.2018 № 1053/01/12-2918 «Про організацію проведення стажування в системі Національної поліції України».

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 24 грудня 2015 року №1625, який було зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 січня 2016 р. за №76/28206, затверджено Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції (далі - Положення).

Даним положенням, зокрема розділом ІІІ визначено, що видами післядипломної освіти є:

спеціалізація - складова спеціальності, що передбачає профільну спеціалізовану освітньо-професійну чи освітньо-наукову програму підготовки працівників поліції;

перепідготовка - професійне навчання, спрямоване на оволодіння працівниками поліції іншою професією;

підвищення кваліфікації - підвищення рівня готовності працівника поліції до виконання її професійних завдань та обов`язків або набуття особою здатності виконувати додаткові завдання та обов`язки шляхом набуття нових знань і вмінь у межах професійної діяльності або галузі знань;

стажування - набуття працівником поліції досвіду виконання завдань і обов`язків певної професійної діяльності або галузі знань (Розділ ІІІ Положення).

Розділом ІХ Положення визначено, що стажування працівників поліції здійснюється з метою формування і закріплення на практиці професійних знань, умінь, навичок і компетенцій, здобутих у результаті теоретичної підготовки (частина 1 розділу ІХ).

Частиною другою вказаної правової норми визначено, що стажування проходять:

працівники поліції, які зараховані до кадрового резерву, - для просування по службі;

працівники поліції, які вперше призначені на посади керівного складу Національної поліції України;

інші працівники поліції - при призначенні на нову посаду.

З огляду на вищезазначене визначення, наведене в наказі Міністерства внутрішніх справ України від 24 грудня 2015 року №1625, суд дійшов висновку про можливість призначення стажування виключно щодо даних трьох категорій співробітників поліції. При цьому суд враховує відсутність посилання у вищезазначеному нормативному акті, або в будь - яких інших нормативних актах Міністерства внутрішніх справ України, Кабінету Міністрів України чи Верховної Ради України на можливість проведення стажування до інших, ніж зазначено категорій поліцейських.

Щодо обґрунтування наказу № 2369 від 30.10.2019 листом Національної поліції України від 26.01.2018 № 1053/01/12-2918, слід зазначити наступне.

Листом Національної поліції України від 26.01.2018 № 1053/01/12-2018 «Про організацію проведення стажування в системі Національної поліції України», адресованого начальника територіальних (міжрегіональних) органів Нацполіції, Головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, державних установ, запропоновано організувати проходження стажування тривалістю не менше трьох місяців, на посадах в органах та підрозділах ГУНП в Донецькій та Луганській областях (для міжрегіональних територіальних органів - на відповідних посадах у підрозділах цих органів в Донецькій та Луганській областях) відповідно до тих, які вони обіймають за основним місцем служби, згідно з вимогами Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженого наказом МВС від 24.12.2015 №1625, зареєстрованого в Міністерстві юстиції від 16.01.2016 за №76/28206 (далі - Лист НПУ від 26.01.2018 р.).

Так, судом встановлено, що наказом ГУНП в Київській області від 01.06.2017 № 421 о/с «По особовому складу» відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) частини 1 статті 77 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, старшого інспектора чергового Ізолятора тимчасового тримання № 2, з 15 червня 2017 року (а.с.22).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2017 у справі № 810/2308/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі у поліції, адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 22.05.2017 року № 219 у частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнення з поліції за порушення службової дисципліни з посади старшого інспектора - чергового ІТТ №2 Головного управління Національної поліції в Київській області.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 01 червня 2017 року № 421 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 за ст. 77, ч. 1, п. 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) з посади старшого інспектора - чергового ІТТ №2 Головного управління Національної поліції в Київській області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора - чергового ІТТ №2 Головного управління Національної поліції в Київській області.

Суд допустив негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора - чергового ІТТ №2 Головного управління Національної поліції в Київській області.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу ГУНП в Київській області від 29.12.2017 №776 о/с «По особовому складу» поновлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0058629), старшого інспектора - чергового ізолятора тимчасового тримання №2 з 15.06.2017, з виплатою середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в розмірі 7822,48 грн. (а.с.23).

Відтак, судом встановлено, що позивача було звільнено зі служби в поліції та поновлено на службі в поліції у судовому порядку, проте відповідачем не враховано при прийнятті спірного наказу, те що листом Національної поліції України від 26.01.2018 № 1053/01/12-2018 «Про організацію проведення стажування в системі Національної поліції України» зазначено, що стажування організувати згідно з вимогами Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції № 1625.

Так, представник відповідача обгрунтовуючи направлення на стажування ОСОБА_1 послався на Лист Національної поліції України від 26.01.2018 № 1053/01/12-2018 «Про організацію проведення стажування в системі Національної поліції України», відповідно до якого запропоновано організувати проходження стажування працівників поліції у Донецькій та Луганській областях, які проходили службу в органах поліції та були звільнені за різними підставами, а подальшому поновлені в судовому порядку.

Суд вважає, що таке тлумачення представником відповідача зазначеного листа є помилковим, оскільки в ньому зазначено, що стажування організувати згідно з вимогами Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції № 1625, в якому відсутні критерії визначення осіб, на які посилається відповідач.

Аналіз зазначеного листа дає підстави суду стверджувати, що начальниками територіальних органів Національної поліції, після визначення осіб, які відповідають критеріям, визначеним в Положенні № 1625, рекомендовано (мовою оригіналу) «в першу чергу звертати увагу на наступні категорії осіб:», серед яких зазначено і тих, хто після звільнення поновлений на посаді за рішенням суду.

При цьому, матеріалами справи не підтверджується належність позивача до будь - якої з вищезазначених категорій визначених Положенням про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції № 1625:

зарахування до кадрового резерву;

належність (попереднє призначення) до керівного складу;

майбутнє (таке, що має відбутися) призначення на нову посаду.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 зарахований до кадрового резерву для просування по службі, вперше призначений на посаду керівного складу Національної поліції України чи призначений на нову посаду.

Отже, підсумовуючи викладене, суд погоджується з позицією позивача про те, що позивач не підпадає під категорію осіб, що підлягають стажуванню. Це дає підстави суду визнати, що Наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.10.2019 № 2369 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» у частині щодо направлення позивача, капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора ізолятору тимчасового тримання №2 Головного управління Національної поліції в Київській області, на стажування до Головного управління Національної поліції в Луганській області є протиправним та підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 02.11.2019 для здійснення виїзду на стажування, позивач не з`явився.

При цьому, суд враховує, що позивачем було подано рапорт про наявність причин, якими обґрунтовував неможливість здійснити виїзд на стажування, а саме - наявність трьох малолітніх дітей та відсутність правових підстав для відбуття на стажування, що підтверджено копією рапорта ОСОБА_1 наявного у матеріалах справи (а.с.28).

Так, судом встановлено що ОСОБА_1 є батьком малолітніх: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено відомостями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 26.09.2017 виконавчим комітетом Боярської міської ради; малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області; малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ОК виданого виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 29.11.2010.

Дисциплінарний статут Національної поліції, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі по тексту - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частинами першою, другою статті 5 Дисциплінарного статуту визначено, що поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції 9ст.12 Дисциплінарного статуту).

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч.1 ст. 11 Дисциплінарного статуту.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту визначено види дисциплінарного стягнення. Так, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту обумовлено проведення службового розслідування. Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування.

У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначено ст. 14 Дисциплінарного статуту. Так, зокрема із положень цієї статті, випливає, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» від 07.11.2018 № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування. (далі по тексту - Порядок)

Відповідно до п.1 розділу ІІ Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктом 1 розділу V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Пунктом 4 вказаного розділу обумовлено, що службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно із пунктом 2 розділу VІ Порядку визначено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:

висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування;

вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;

відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;

запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Аналізуючи висновок службового розслідування від 04.12.2019 року відносно ОСОБА_1 слід зазначити, що у ньому відсутні будь які посилання щодо підстави для призначення стажування позивачу. Комісія робила висновок відносно позивача тільки як поліцейського, який був звільнений з органів поліції та поновлений на посаді за рішенням суду, що дає підстави суду визнати про односторонність та необгрунтованість висновків комісії, оскільки нею не враховані приписи Положення № 1625.

Таким чином, враховуючи викладене, наявні ознаки дискримінації по відношенню до позивача.

Крім того, судом було встановлено, що в ході службового розслідування №858/1, 22.11.2019 капітан поліції - інспектор ІТТ №2 ГУНП в Київській області ОСОБА_1 надав письмові пояснення у яких зазначив про те, що з 01.11.2019 по 15.11.2019 він знаходився на лікарняному, про що свідчить довідка про тимчасову непрацездатність №1125. Так, судом встановлено, що згідно довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України № 1125 від 15.11.2019 видану Центральним госпіталем МВС України, капітан ІТТ ГНП в Київській області ОСОБА_1 у період з 01.11.2019 по 15.11.2019 перебував на стаціонарному лікуванні, відтак звільнений від служби у період з 01.11.2019 по 15.11.2019. Випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №10854 від 15.11.2019 оформленої Центральним госпіталем МВС України підтверджено перебування ОСОБА_1 у стаціонарі у період з 01.11.2019 по 15.11.2019 (а.с.84-85).

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на нездійснення позивачем виїзду на стажування до Луганської області без поважних причин, оскільки матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_1 подано рапорт на підтвердження поважності причин щодо неможливості здійснення виїзду на стажування.

Крім того, згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до частини другої цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку - невиконання чи неналежне виконання ним службової дисципліни (ст. 11 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до п.2 ст. 2 Дисциплінарного статуту керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Згідно зі статтею 4 Дисциплінарного статуту наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення. Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень. Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику.

Суд погоджується з тим, що не виконання наказу вцілому є порушенням, водночас відповідачем не були враховані ті обставини, що у період з 01.11.2019 по 15.11.2019 позивач перебував на стаціонарному лікуванні та суд визнає цей наказ протиправним, що не було встановлено під час службового розслідування, хоча могло і повинно бути встановленим, суд вважає, що висновок щодо застосування найсуворішого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є надмірним.

Крім того, в силу специфіки Наказу від 30.10.2019 № 2369 як акта індивідуальної дії, його виконання позивачем передбачало б відбуття на стажування в Луганську область, що унеможливлювало його оскарження та визнання неправомірним у відповідності до вищенаведених приписів законодавства.

Згідно зі статтею 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

В силу положень ч.3 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Судом встановлено, що на час проведення службового розслідування та винесення оскаржуваних наказів позивач мав на утриманні троє малолітніх дітей, позитивно характеризується. Крім того, комісією при винесенні висновку службового розслідування не було враховано письмових пояснень позивача а також ту обставину, що у період з 01.11.2019 по 15.11.2019 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні. Тому суд не вбачає розсудливих підстав для звільнення позивача, адже зазначені вище обставини є істотними при вирішенні питання про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, а їх неврахування вказує на порушення встановленої процедури щодо накладення стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

У зв`язку з цим суд погоджується з позицією позивача, що оскаржені ним накази про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та про звільнення позивача зі служби в поліції є протиправними і не підтверджені наявними матеріалами службового розслідування із встановленням конкретних фактів порушень, вчинених позивачем.

Разом з тим, застосовуючи крайню міру дисциплінарного стягнення відповідач повинен був належним чином обґрунтувати необхідність застосування саме такої міри та неможливість застосування інших видів дисциплінарного стягнення.

Крім того, надаючи правову оцінку діям відповідача, суд керується, зокрема, положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України і вважає, що рішення про звільнення прийнято не обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); не відповідає критерію пропорційності, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Таким чином, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Національної поліції у Київській області від 13.12.2019 № 2729 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи скасування вказаного наказу, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 20 грудня 2019 року № 679 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 , за п.6 ч.1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) з посади інспектора ІТТ №2 Головного управління Національної поліції в Київській області.

Оскільки суд дійшов висновку щодо неправомірності прийняття оскаржуваних наказів, задоволенню також підлягають вимоги позивача в частині поновлення його на посаді.

Відповідно до частини другої статті 235 Кодексу законів про працю, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок).

Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Відповідно до абзацу третього пункту 8 Порядку середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 14 січня 2014 року №21-395а13.

Грошове забезпечення поліцейського за час вимушеного прогулу обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова № 988).

Пунктом 2 Постанови № 988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 року № 669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі Порядок № 260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 квітня 2016 року №260, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Пунктом 12 розділу ІІ Порядку обумовлено, що керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.

Виплата премії проводиться щомісяця в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

Поліцейським поліції охорони виплата премії здійснюється щомісяця до 07 числа за минулий місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

Зі змісту Порядку, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин встановлено, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби. (Правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 липня 2018 року, справа №805/1110/17-а адміністративне провадження №К/9901/22563/18).

Судом встановлено, що тривалість вимушеного прогулу позивача, який утворився внаслідок протиправного звільнення позивача згідно наказу відповідача № 679 о/с від 20.12.2019 необхідно обраховувати з 24.12.2019 (перший робочий день після звільнення позивача) по 25.06.2020 (дата прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді), що становить 185 календарних днів.

З огляду на те, що позивача звільнено 23 грудня 2019 року (останній робочий день), відповідно сума виплат за два календарні місяці роботи, для розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу повинна обчислюватись виходячи з виплат за жовтень, листопад 2019 року.

Відповідно до довідки Головного управління Національної поліції в Київській області про доходи від 09.01.2020 №9, заробітна плата ОСОБА_1 за жовтень 2019 року складає 10 867,89 грн., за листопад 2019 року складає 10 867, 89 грн., що у сумі становить 21 735,78 грн.

Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача складає 356,32 грн. (21735,78 грн. (середня заробітна плата за останні два місяці роботи, згідно наданої довідки) 61 (кількість робочих днів).

Виходячи із поняття вимушеного прогулу, кількість днів вимушеного прогулу визначається з дня звільнення та до винесення судом рішення про поновлення на роботі незаконного звільненого працівника, в даному випадку з 24 грудня 2019 року по 25 червня 2020 року.

З огляду на наведене, грошове забезпечення позивача за час вимушеного прогулу становить 65 919,20 грн. (356,32 грн. х 185 календарних днів).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Рішення в частині виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць слід допустити до негайного виконання, так як відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби підлягають негайному виконанню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Всупереч викладеним положенням належних і достатніх доказів, які б свідчили про порушення позивачем службової дисципліни та відповідно, наявність підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, надано не було.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Оскільки позивач на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, за відсутності в матеріалах справи доказів понесення ним інших витрат, судові витрати стягненню з відповідачів не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.10.2019 № 2369 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» у частині щодо направлення позивача, капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора ізолятору тимчасового тримання №2 Головного управління Національної поліції в Київській області, на стажування до Головного управління Національної поліції в Луганській області.

3. Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 13 грудня 2019 року № 2729 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» у частині щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана поліції ОСОБА_1 та звільнення його з поліції за порушення службової дисципліни з посади інспектора ізолятору тимчасового тримання № 2 Головного управління Національної поліції в Київській області.

4. Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 20 грудня 2019 року № 679 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 , за п.6 ч.1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) з посади інспектора ІТТ №2 Головного управління Національної поліції в Київській області.

5. Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора ізолятору тимчасового тримання №2 Головного управління Національної поліції в Київській області із спеціальним званням капітан поліції.

6. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора - чергового ІТТ №2 Головного управління Національної поліції в Київській області.

7. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області ( ; місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 24 грудня 2019 року по 26 червня 2020 року у розмірі 65 919 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 20 коп. без урахування обов`язкових податків та зборів.

8. Звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в розмірі 11045 (одинадцять тисяч сорок п`ять) грн. 92 коп. без урахування обов`язкових податків та зборів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.