Справа № 400/1434/20
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 р. № 400/1434/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод", вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область, 57286

до відповідача:Чорноморської митниці Держмитслужби, вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73003

про:визнання протиправними та скасування рішень, оформлених листами від 01.04.2020 № 7.16/08-02/18-01/13/2823, від 13.04.2020 № 7.16/08-1/18/13/3113, від 29.04.2020 № 7.16/08-02/18-1/13/3506,
ВСТАНОВИВ:

02.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (надалі Товариство або позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби (надалі Митниця або відповідач), оформлене листом від 01.04.2020 № 7.16/08-02/18-01/13/2823 (надалі Рішення 1), про відкликання дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданого 03.12.2019 на підставі заяви Товариства від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086.

Одночасно з поданням позову Товариство подало заяву про забезпечення позову, яку суд ухвалою від 06.04.2020 задовольнив частково, зупинивши дію Рішення 1.

07.04.2020 суд відкрив провадження у справі № 400/1434/20 за вказаним вище позовом.

15.04.2020 Товариство звернулось до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати рішення Митниці, оформлене листом від 13.04.2020 № 7.16/08-1/18/13/3113 (надалі Рішення 2), про відкликання дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданого 03.12.2019 на підставі заяви Товариства від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086.

Заяву про забезпечення зазначеного позову Товариство подало 14.04.2020.

Цю заяву суд ухвалою від 16.04.2020 задовольнив частково, зупинивши дію Рішення 2.

21.04.2020 суд відкрив провадження у справі № 400/1560/20 за вказаним вище позовом.

06.05.2020 Товариство звернулось до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати рішення Митниці, оформлене листом від 29.04.2020 № 7.16/08-02/18-1/13/3506 (надалі Рішення 3), про відкликання дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданого 03.12.2019 на підставі заяви Товариства від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086.

Цю заяву суд ухвалою від 06.05.2020 задовольнив частково, зупинивши дію Рішення 3.

12.05.2020 суд відкрив провадження у справі № 400/1754/20 за вказаним вище позовом.

Ухвалою від 29.05.2020 суд задовольнив клопотання позивача про об`єднання адміністративних справ № 400/1434/20, № 400/1560/20, 400/1754/20 в одне провадження з присвоєнням об`єднаним справам загального номеру 400/1434/20.

В обґрунтування позовних вимог Товариство, зокрема, вказало, що основним видом його діяльності є переробка за плату, згідно з укладеним 20.02.2013 з фірмою-нерезидентом RS International GmbH (м. Цуг, Швейцарія) контрактом № 1-NAP-RSI-COR/2013 (надалі Контракт), давальницьких бокситів іноземного походження. Рішення є протиправними, оскільки відкликання дозволу на переробку товарів на митній території України призведе до дострокового розірвання Контракту, при тому, що надання відповідних послуг є основним джерелом доходів позивача. Оскільки світовий ринок бокситів металургійних характеризується обмеженістю та закритістю, Товариство не зможе відшукати іншого постачальника давальницької сировини, тому буде вимушено купувати боксити, що спричинить додаткові витрати (більше 500 млн. грн. щомісяця) у вигляді вартості сировини та митних платежів. Ці наслідки, на тлі кризових явищ в економіці, можуть спричинити повну зупинку виробництва.

За твердженнями Товариства, відповідач не дотримався вимог частини другої статті 19 Конституції України, та, всупереч нормам митного законодавства, послідовно прийняв дев`ять однакових за змістом рішень, при цьому кожне наступне рішення приймалось після того, як відповідною ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду, в порядку забезпечення позову, зупинялась дія попереднього рішення.

Також позивач вказав, що відповідач не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами наявність підстав для прийняття рішення про відкликання дозволу на поміщення товарів в митний режим переробки на митній території.

Митниця позов Товариства заперечила, зазначила у відзиві, що нею, на підставі статей 152 і 153 Митного кодексу України та положень розділу V затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657 «Порядку виконання митних формальностей відповідного до заявленого митного режиму» (надалі Порядок № 657), було проведено перевірку дотримання Товариством митного режиму переробки на митній території України за 2019-2020 роки. Перевіркою було встановлено, що позивач не дотримується положень Митного кодексу та інших актів законодавства України з питань митної справи, зокрема, статті 157 Митного кодексу України.

Крім того, відповідач вказав, що, з метою підтвердження або спростування інформації, отриманої під час проведення перевірки, Митниця направила Товариству запит з вимогою не пізніше 20.02.2020 надати інформацію та її документальне підтвердження з певних питань, пов`язаних із дотриманням позивачем митного режиму переробки на митній території України, проте позивач запит не задовольнив.

Товариство подало відповідь на відзив, в якому вказало на хибність доводів Митниці та на недоведеність правомірності Рішень.

Правом подати заперечення на відповідь на відзив Митниця не скористалась.

В судовому засіданні представник Товариства вимоги адміністративного позову підтримав, представники Митниці проти його задоволення заперечували.

Як встановлено судом, 03.12.2019 посадова особа Миколаївської митниці ДФС, за результатами розгляду заяви Товариства від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086 (т. спр. 1, арк. 21-22) та доданих до неї документів на 174 арк., прийняла рішення про надання позивачу дозволу на 365 днів на поміщення товару (бокситів), що ввозиться на митну територію України з метою виконання Контракту, у митний режим переробки на митній території України (надалі Дозвіл).

12.02.2020 Митниця направила на адресу Товариства лист № 7.16/08-02/18-01/13/870 (т. спр. 1, арк. 158-159), яким проінформувала позивача про проведення, на підставі статей 152 і 153 Митного кодексу України та положень розділу V Порядку № 657, перевірки дотримання Товариством митного режиму переробки на митній територій України за 2019-2020 роки.

У вказаному листі Митниця зазначила: «… під час проведення перевірки, зокрема за результатами опрацювання заяв, наданих ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» для отримання дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, та аналізу бази даних митниці, виникли … питання щодо здійснення контролю за обов`язковим обсягом виходу продуктів переробки, що утворюються в результаті переробки товарів на митній території України, а також за операціями з поводження із відходами переробки …».

Митниця просила Товариство надати документально підтверджені відповіді з поставлених нею питань не пізніше 20.02.2020.

Позивач 21.02.2020 листом № НГЗ-Исх-01-20-213 (т. спр. 1, арк. 160-161) відповів на питання Митниці.

24.03.2020 Митниця, з посиланням на результати проведеної перевірки, прийняла рішення (оформлене листом № 7.16/08-01/18/13/2668) про відкликання з 01.04.2020 Дозволу (надалі Рішення від 24.03.2020).

Правовою підставою для відкликання Дозволу у Рішенні вказані частина дев`ята статті 149 Митного кодексу України та пункт 10 розділу V Порядку № 657.

27.03.2020 Миколаївський окружний адміністративний суд (справа № 400/1343/20, т. спр. 1, арк. 15-16), за результатами розгляду заяви Товариства про забезпечення позову, зупинив дію Рішення від 24.03.2020.

01.04.2020 Митниця прийняла Рішення 1 (т. спр. 1, арк. 17-20) про відкликання з 01.04.2020 Дозволу.

13.04.2020 Митниця прийняла Рішення 2 (т. спр. 2, арк. 35-38) про відкликання з 13.04.2020 Дозволу.

29.04.2020 Митниця прийняла Рішення 3 (т. спр. 3, арк. 130-136) про відкликання з 29.04.2020 Дозволу.

Всього за період з 24.03.2020 по 29.04.2020 відповідач прийняв 9 рішень (які відрізняються датами, номерами та датою, з якої відкликається Дозвіл). Рішення 1, 2, 3, правомірність яких є предметом розгляду у цій справі, за хронологією є, відповідно, другим, п`ятим та дев`ятим.

Дію всіх рішень було зупинено Миколаївським окружним адміністративним судом в порядку забезпечення позову, та всі рішення були оскаржені Товариством.

Детальна інформація щодо цих обставин викладена, зокрема, у заяві Товариства про забезпечення позову (т. спр. 3, арк. 2-19). Відповідні докази містяться у цьому ж томі справи.

При цьому, в ухвалах про забезпечення позову суд вказав на очевидну протиправність рішень, прийнятих після 27.03.2020 (дата зупинення судом дії Рішення від 24.03.2020) та зауважив, що зупинення судом дії рішення суб`єкта владних повноважень не надає такому суб`єкту права повторно приймати рішення з того ж питання.

Як свідчать обставини справи, підставою для прийняття Митницею другого (за хронологією) та всіх наступних рішень було те, що дію першого (а в подальшому й інших) рішень було зупинено ухвалами суду.

Суд зауважив, що кожне наступне рішення (крім другого, що було прийнято через 4 дні, з урахуванням вихідних, після ухвали про зупинення дії Рішення від 24.03.2020) відповідач приймав або в день винесення судом ухвали про забезпечення позову, або наступного (наступного робочого) дня.

Прийняття ідентичних рішень (до того часу, поки їх дію не зупиняв суд) надало Митниці можливість використати факт відкликання Дозволу в якості підстави для відмови у митному оформленні ввезення давальницької сировини для переробки на митній території України (т. спр. 3, арк. 13).

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Частиною дев`ятою статті 149 Митного кодексу України встановлено, що дозвіл на переробку товарів на митній території України може бути змінено або відкликано митним органом, якщо його видано на підставі недостовірних даних, що мали істотне значення для прийняття рішення про його видачу, або якщо підприємство, якому видано такий дозвіл, не дотримується положень цього Кодексу та інших актів законодавства України з питань митної справи.

Згідно з пунктом 10 розділу V Порядку № 657, рішення про відкликання дозволу оформлюється листом митного органу, в якому зазначаються дата й причини відкликання цього дозволу та повідомляються права й обов`язки заявника режиму переробки та переробника (якщо окремі операції (або повний цикл) з переробки товарів здійснюються переробником). Лист реєструється в установленому порядку в митному органі та видається або надсилається поштою (з повідомленням про вручення) особі, відповідальній за дотримання митного режиму.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ані Митним кодексом, ані Порядком № 657 не встановлена можливість прийняття Митницею декількох рішень з одного і того ж питання та з однакових підстав, тим більше, що правомірність першого рішення є предметом судового розгляду і дію цього рішення було зупинено судом.

Як вказано вище, частина дев`ята статті 149 Митного кодексу України містить дві підстави для прийняття митним органом рішення про відкликання дозволу на переробку товарів на митній території України: 1) встановлення факту видачі дозволу на підставі недостовірних даних, що мали істотне значення для прийняття рішення про його видачу, та 2) встановлення факту недотримання підприємством, якому було видано такий дозвіл, положень цього Кодексу та інших актів законодавства України з питань митної справи.

На 4 стор. відзиву Митниця підкреслила другу з перелічених підстав. В судовому засіданні представник відповідача також пояснив, що підставою для прийняття Рішень стало встановлення факту недотримання Товариством норм Митного кодексу України.

Цей факт, згідно з текстами Рішень 1, 2, 3 та відзиву, був встановлений за результатами перевірки, що була проведена на підставі статей 152 і 153 Митного кодексу України та розділу V Порядку № 657.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказами, згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які дані, на підставі яких встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (статті 73, 75, 75, 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з визначенням, що міститься у пункті 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України, митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

У статті 152 Митного кодексу України вказано, що товари, поміщені в митний режим переробки на митній території, а також продукти їх переробки протягом всього строку перебування в цьому режимі знаходяться під митним контролем. Митні органи можуть проводити перевірку товарів, ввезених для переробки на митній території України, а також продуктів їх переробки у будь-якої особи, яка здійснює операції з переробки таких товарів.

Згідно зі статтею 153 Митного кодексу України, митні органи здійснюють контроль за обов`язковим обсягом виходу продуктів переробки, що утворюються в результаті переробки товарів на митній території України. Дані про обов`язковий обсяг виходу продуктів переробки зазначаються в зовнішньоекономічному договорі (контракті) на переробку товарів або в окремому документі, що подається митному органу підприємством для отримання дозволу на переробку товарів на митній території України.

Для підтвердження даних про обсяг виходу продуктів переробки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, може звертатися до інших центральним органів виконавчої влади або експертних установи. Такі звернення не є підставою для відмови у видачі дозволу на переробку товарів на митній території України або для зупинення дії раніше виданих дозволів протягом всього періоду їх розгляду.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, може встановлювати обов`язкові норми виходу продуктів переробки у випадках, коли операції з переробки на митній території України здійснюються за типовими (однаковими) технічними умовами а товари та продукти їх переробки мають постійні характеристики.

Відповідно до пункту 20 розділу V («Особливості виконання митних формальностей відповідно до митних режимів переробки на митній території та переробки за межами митної території») Порядку № 657, наявність, стан товарів, що перебувають у митному режимі переробки, а також їх цільове використання контролюються митними органами із застосуванням форм митного контролю, визначених статтею 336 цього Кодексу. Вибірковість та періодичність здійснення митного контролю визначається з урахуванням положень статті 320 Кодексу, характеристики товарів, мети, строку та інших умов перебування товарів у митному режимі переробки.

Відповідно до частини першої статті 336 Митного кодексу України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом:

1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час поміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України;

2) митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян);

3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України;

4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств;

5) огляду території та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на митні органи;

6) перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем;

7) проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

8) направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу;

9) пост-митний контроль.

З урахуванням того, що відповідач, за його твердженням, перевіряв дотримання позивачем саме митного режиму переробки на митній території, з перелічених у частині першій статті 336 Митного кодексу України форм митного контролю він міг провести, зокрема:

а) митний огляд/переогляд (пункт 2 частини першої статті 336 Митного кодексу України), результати якого, згідно зі статтею 338 Митного кодексу України, оформлюються актом огляду (переогляду); та/або

б) огляд територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на митні органи (пункт 5 частини першої статті 336 Митного кодексу України), результати якого, згідно зі статтею 343 Митного кодексу України, оформлюються актом; та/або

в) перевірку обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем (пункт 6 частини першої статті 336 Митного кодексу України), результати якої, згідно зі статтею 344 Митного кодексу України, оформлюються актом; та/або

г) документальну перевірку дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів (пункт 7 частини першої статті 336 Митного кодексу України), результати якої, згідно зі статтею 345 Митного кодексу України, оформлюються актом (довідкою).

У Рішеннях відсутня інформація про наявність актів, складених відповідно до статей 338, 343, 344 Митного кодексу України.

Відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження факту проведення перевірки документальної перевірки Товариства; у текстах Рішень відсутня інформація про документи, що були складені за результатами перевірки.

Недоведеність факту проведення перевірки відповідачем дотримання позивачем митного режиму переробки свідчить про відсутність підстав для прийняття Рішень.

До того ж, на думку суду, частину дев`яту статті 149 Митного кодексу України необхідно тлумачити таким чином, що відкликання дозволу на переробку товарів на митній території України є наслідком недотримання підприємством, якому виданий такий дозвіл, положень цього Кодексу та інших актів законодавства України з питань митної справи саме в період дії дозволу. Оскільки Дозвіл був виданий 03.12.2019, доводи Митниці про порушення, що їх, за твердженнями відповідача, допустив позивач до цієї дати, є недоречними.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Судові витрати (сплачена позивачем сума судового збору, в тому числі і за заяви про забезпечення позову), відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають стягненню на користь Товариства за рахунок бюджетних асигнувань Митниці.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" (вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область, 57286, ідентифікаційний код за ) до Чорноморської митниці Держмитслужби (вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73003, ідентифікаційний код за ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати оформлене листом за підписом в.о. начальника Чорноморської митниці Держмитслужби від 01.04.2020 № 7.16/08-02/18-01/13/2823 «Про відкликання дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території» рішення Чорноморської митниці Держмитслужби (вул. Гоголя, 13, м.Херсон, 73003, ідентифікаційний код за ) про відкликання з 01.04.2020 дозволу на поміщення товарів в митний режим переробки на митній території, який був наданий 03.12.2019 на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086.

3. Визнати протиправним та скасувати оформлене листом за підписом в.о. начальника Чорноморської митниці Держмитслужби від 13.04.2020 № 7.16/08-1/18/13/3113 «Про відкликання дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території» рішення Чорноморської митниці Держмитслужби (вул. Гоголя, 13, м.Херсон, 73003, ідентифікаційний код за ) про відкликання з 13.04.2020 дозволу на поміщення товарів в митний режим переробки на митній території, який був наданий 03.12.2019 на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086.

4. Визнати протиправним та скасувати оформлене листом за підписом в.о. начальника Чорноморської митниці Держмитслужби від 29.04.2020 № 7.16/08-02/18-1/13/3506 «Про відкликання дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території» рішення Чорноморської митниці Держмитслужби (вул. Гоголя, 13, м.Херсон, 73003, ідентифікаційний код за ) про відкликання з 29.04.2020 дозволу на поміщення товарів в митний режим переробки на митній території, який був наданий 03.12.2019 на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби (вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73003, ідентифікаційний код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" (вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область, 57286, ідентифікаційний код за ) судовий збір за подання адміністративних позовів в сумі 6 306 грн. (шість тисяч триста шість гривень 00 копійок).

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби (вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73003, ідентифікаційний код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" (вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область, 57286, ідентифікаційний код за ) судовий збір за подання заяв про забезпечення позову в сумі 1 891,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна