Справа № 513/322/20
Суддя: Бучацька А. І.
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 513/322/20
Провадження № 2-а/513/9/20
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Карапиш К.В., представників третіх осіб Каланжова В.В. та Іванько С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи: Плахтіївська сільська рада Саратського району Одеської області, Сільськогосподарський виробничий кооператив «Родина», про скасування постанови № 128/0016По/05/01/-20 від 24.03.2020 року про закриття справи про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання законодавства України про охорону земель в Одеській області № 128/0016По/05/01/-20 від 24.03.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 10 березня 2020 року державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Полюком М. П. та Черненком Д. А. проведена планова перевірка додержання СВК «Родина» Саратського району Одеської області вимог законодавства у сфері використання та охорони земель.

За результатами перевірки 11 березня 2020 року були складені акт № 128/0078АП/02/01-20 та протокол про адміністративне правопорушення № 128/0016ПТ/04/01/-20 стосовно позивача ОСОБА_1 , як керівника СВК «Родина».

В Акті перевірки від 11.03.2020 р. № 128/0078АП/02/01-20 зазначено, що СВК «Родина» використовує землі колективної власності колишнього КСП «Родина» загальною площею 923,49 га, які розташовані на території Плахтїївської сільської ради Саратського району Одеської області, без документів. Проте в протоколі про адміністративне правопорушення, якій складений на підставі вказаного акту перевірки, зазначено, що встановлено самовільне зайняття керівником СВК «Родина» ОСОБА_1 земельних ділянок комунальної форми власності площею 923,49 га. Зміст зазначених документів щодо форми власності земельних ділянок суперечать один одному, але цей факт не був прийнятий до уваги при розгляді справи та винесенні постанови, та йому не була надана належна правова оцінка.

Крім того, 15 лютого 2019 року на пленарному засіданні 31 сесії VII скликання Плахтїївської сільської ради Саратського району Одеської області було прийняте рішення № 404 - VII про надання у користування СВК «Родина» земельних ділянок колективної власності колишнього КСП «Родина», правонаступником якого є СВК «Родина», загальною площею 923,49 га, на період проведення їх інвентаризації.

Тому позивач не згоден з висновком постанови про самовільне, без відповідних документів, використання земельних ділянок.

Позивач вважає, що протоколом про адміністративне правопорушення не встановлено жодних доказів, які б вказували на скоєння позивачем адміністративного правопорушення, не вказані потерпілі, яким заподіяно матеріальну шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Всі документи, які є в матеріалах справи, свідчать про відсутність події та складу як адміністративного правопорушення, так і кримінального правопорушення.

Разом з позовною заявою позивач надав до суду заяву про поновлення строку на оскарження постанови від 24.03.2020 року, яку обґрунтував тим, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 28.04.2020 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.

Представника відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Карапиш К.В. у суді позов не визнала з підстав, викладених у відзиві, просила відмовити в задоволенні позову (а.с. 50-54), щодо поновлення позивачу строку на оскарження постанови не заперечувала. Послалася на те, що на підставі ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю)», річного плану здійснення державного нагляду (контролю) Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру на 2020 рік, та наказу Головного управління від 18.02.2020 № 128-ДК «Про здійснення планового заходу (контролю)», проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства суб`єктом господарювання - СВК «Родина». Під час перевірки було встановлено фактичне використання земельної ділянки комунальної форми власності орієнтовною площею 923,49 га, що розташована на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, без правовстановлюючих документів. Вказана земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності.

На думку представника відповідача, рішення Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області від 15.02.2019 № 404-VII «Про надання у користування СВК «Родина» земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Плахтіївської сільської ради загальною площею 923,49 га» не може вважатись належним рішенням про передачу у користування в розумінні статей 123, 124 ЗК України та не надає СВК «Родина» права користування земельною ділянкою.

Відповідно до приписів статей 125, 126 ЗК України приступати до використання земельної ділянки можливо виключно після прийняття відповідним органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування рішення про надання зазначеної ділянки у користування (оренду) та подальше оформлення права користування у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зазначила, що факт сплати СВК "Родина" коштів за оренду земельної ділянки, не підтверджує правомірність користування спірною земельною ділянкою, суперечить положенням Закону України «Про оренду землі», оскільки право оренди в позивача не виникало, а отже сплачені кошти не є орендною платою.

Розпорядження земельною ділянкою комунальної власності сільськогосподарського призначення, яка не надана у власність або у користування громадянам чи юридичним особам має здійснюватися в порядку статей 122, 123 ЗК України та з урахуванням статті 134 ЗК України після формування земельної ділянки як об`єкта цивільно-правових відносин відповідно до вимог статей 79, 79-1 ЗК України.

Оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначені земельні ділянки, представник відповідача вважає, що у діях голови СВК «Родина» ОСОБА_1 вбачається самовільне зайняття земельних ділянок комунальної форми власності, чим заподіяно матеріальну шкоду на суму 1263925,35 грн., яку розраховано відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963.

На думку представника відповідача, під час розгляду справи встановлено, що в діях керівника СВК «Родина» ОСОБА_1 є ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 197-1 КК України, а тому постановою від 24.03.2020 № 128/0016По/03/01/-20 справу про адміністративне правопорушення закрито та направлено матеріали до Головного управління Національної поліції в Одеській області для прийняття процесуального рішення в порядку ст.214 КПК України.

Представник третьої особи Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області Іванько С.С. у суді позов підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що самовільне зайняття земельних ділянок позивач не вчиняв, оскільки 15 лютого 2019 року на пленарному засіданні 31 сесії VII скликання Плахтїївської сільської ради Саратського району Одеської області було прийняте рішення № 404 - VII про надання у користування СВК «Родина» земельних ділянок колективної власності колишнього КСП «Родина», правонаступником якого є СВК «Родина», загальною площею 923,49 га, на період проведення їх інвентаризації. Зазначене рішення Плахтіївської сільської ради не скасовано, воно є чинним. Окрім того, зазначені земельні ділянки як об`єкт цивільно-правових відносин відповідно до вимог статей 79, 79-1 ЗК України не сформовані, право комунальної власності на них не зареєстровано в установленому порядку, вони розташовані на території Плахтіївської сільської ради в різних масивах. За користування земельними ділянками СВК «Родина» сплатило в бюджет Плахтіївської сільської ради 2693933,94 гривні.

Представник третьої особи СВК «Родина» Каланжов В.В. у суд позов підтримав, просив його задовольнити, оскільки в діях позивача відсутній як склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, так і склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КУпАП. В постанові про закриття справи не наведено доказів на підтвердження як факту самовільного зайняття позивачем земельних ділянок, так і факту заподіяння матеріальної шкоди на суму 1263925,35 грн.

Заслухавши позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Карапиш К.В., представників третіх осіб Каланжова В.В. та Іванько С.С., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частинами 1, 3 ст. 285 КУпАП встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Частиною 2 ст.286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За положеннями частини 1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч.1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 1 ст. 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку на оскарження постанови заступника Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання законодавства України про охорону земель в Одеській області № 128/0016По/05/01/-20 від 24 березня 2020 року, позивач у заяві про поновлення строку на її оскарження послався на те, що зазначену постанову він отримав 28 квітня 2020 року.

Згідно штемпеля на конверті постанова від 24 березня 2020 року була направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, номер відправлення 402. Як вбачається з трекінгу "Укрпошти", який є у відкритому доступі в мережі Інтернет, та журналу реєстрації поштової кореспонденції по СВК "Родина" за 2015-2020 роки, вказана постанова вручена позивачу 28 квітня 2020 року (а.с.17-18).

Ураховуючи зазначені обставини, думку представника відповідача та представників третіх осіб, які не заперечували проти поновлення строку, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк для звернення до суду, визнавши поважними причини пропуску.

За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Ст.284 КУпАП визначено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 частини 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що постанова заступника Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання законодавства України про охорону земель в Одеській області Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Кривошеєнко Володимира Євгеновича від 24 березня 2020 року № 128/0016По/05/01/-20 вказаним вимогам не відповідає.

Та, в постанові зазначено, що вина керівника СВК «Родина» ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення в повному обсязі підтверджена доказами, наявними в матеріалах справи у їх сукупності.

Згідно постанови, у діях керівника СВК «Родина» ОСОБА_1 вбачається самовільне зайняття земельних ділянок комунальної форми власності загальною площею 923,49 га на території Плахтіївської сільської ради, що є порушенням пункту «б» частини 1 ст.211 ЗК України, відповідальність за яке передбачено ст.53-1 КУпАП. Внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок комунальної форми власності загальною площею 923,49 га на території Плахтіївської сільської ради, заподіяно матеріальну шкоду на суму 1263925,35 грн., яку розраховано відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, яку затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963.

Проте, в тексті постанові не наведено жодного доказу, на підставі чого зроблено такі висновки.

В мотивувальній частині постанови зазначено, що під час розгляду справи встановлені обставини, які згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Встановивши у мотивувальній частині відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, у резолютивній частині оскаржуваної постанови міститься висновок про те, що "справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, яке вчинив керівник СВК «Родина» ОСОБА_1 - закрити. Матеріали справи передати до Головного управління Національної поліції в Одеській області для прийняття процесуального рішення в порядку ст. 214 КПК України» (а.с. 5-7).

Отже, зміст постанови не відповідає вищенаведеним положенням КУпАП.

Підставою для винесення зазначеної постанови став протокол від 11 березня 2020 року № 128/0016ПТ/04/01/-20, який склав державний інспектор у сфері державного контролю за використанням то охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Арцизькому, Саратському, Тарутинському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Полюк Максим Петрович (а.с. 99-101).

Згідно протоколу, встановлено самовільне зайняття керівником СВК «Родина» ОСОБА_1 земельних ділянок площею 923,49 га комунальної форми власності сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області.

При цьому, в Акті № 128/0078АП/02/01/-20 від 11.03.2020, складеному за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель СВК «Родина», зазначено, що СВК «Родина» використовує землі колективної власності колишнього КСП «Родина» загальною площею 923,49 га, які розташовані та території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області без документів, що є порушенням ст. 53-1 КУпАП, п. «б» ч.1 ст. 211 Земельного кодексу України. Негативні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди в акті не зазначені (а.с. 90-98).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За положеннями п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

У відповідності до п. п. 25-1 п. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. №15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Пунктом «б» ч.1 ст.211 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за невиконання вимог щодо самовільного зайняття земельної ділянки.

Статтею 53-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

За визначенням статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Частина 1 ст.9 КУпАП встановлює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. ст. 248, 249 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Про вчинення адміністративного правопорушення, у відповідності до ст. 254 КУпАП, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Інструкцією з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства №6 від 19.01.2017 р. (далі - Інструкція), визначено порядок оформлення матеріалів у разі виявлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, порушень вимог земельного законодавства, їх обліку, розгляду, а також оскарження та контролю за провадженням у справах про адміністративні правопорушення. Її вимоги є обов`язковими для виконання державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастру) та її територіальних органів (далі - державні інспектори), яким відповідно до законодавства України надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, які діють як державні інспектори сільського господарства відповідно до статті 244 КУпАП.

Згідно пункту 5 розділу ІІ Інструкції, у разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому у протоколі зазначаються: дата та місце його складання; посада, прізвище, ім`я та по батькові державного інспектора, який склав протокол (указуються повністю, без скорочень); відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (прізвище, ім`я та по батькові, день, місяць та рік народження, місце народження, сімейний стан, у тому числі кількість утриманців (у разі наявності інформації), фактичне місце проживання/реєстрації (поштова адреса), посада та місце роботи або навчання (повне найменування юридичної особи та її місцезнаходження); якщо особа не працює, про це робиться відмітка); місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення. Суть правопорушення описується якомога точніше згідно з вимогами відповідної статті КупАП, на підставі якої складається протокол; нормативно-правові акти, вимоги яких порушено та які встановлюють відповідальність за вчинене правопорушення (з обов`язковим зазначенням статей (їх частин), пунктів, абзаців тощо; прізвища, імена та по батькові, місця проживання/реєстрації свідків та потерпілих (за наявності); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (можуть бути викладені в протоколі або на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі). Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати в протоколі пояснення та зауваження щодо його змісту, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від надання пояснень у протоколі чи від його підписання, про це обов`язково робиться відповідний запис; інші відомості, необхідні для вирішення справи (наприклад, відомості про наявність актів обстеження земельної ділянки, відмітки про наявність документів і речей, які підтверджують правопорушення, клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності); про заподіяну правопорушенням матеріальну шкоду земельним ресурсам, що призвело до втрат сільськогосподарського або лісогосподарського виробництва.

Пунктом 6 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у протоколі обов`язково робиться відмітка про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав і обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП, а також про повідомлення її про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу їй обов`язково направляється рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення (додаток 2) із зазначенням часу і місця розгляду справи.

Якщо державний інспектор під час складення протоколу не може визначити час і місце розгляду справи, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення направляється повідомлення про розгляд справи про адміністративні правопорушення не пізніш як за п`ять діб до дня розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-22-012 Колективному сільськогосподарському підприємству «Родина» Плахтіївською сільською радою Саратського району Одеської області передано у колективну власність 13381,0 гектарів землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення 4 сесії ХХІІ скликання Плахтіївської сільської ради народних депутатів від 24 травня 1995 року (а.с. 62-64).

Пунктом 21 Перехідних положень ЗК України установлено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Стаття 53-1 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

Отже, об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, є земельна ділянка.

Частина 1 ст.79 ЗК України визначає, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За положеннями ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до частин 8, 9 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

З наданих матеріалів судом встановлено та представником відповідача не оспорюється, що земельні ділянки загальною площею 923,49 га не сформовані, межі земельних ділянок не визначені, в Державному земельному кадастрі вони не зареєстровані, та право комунальної власності на них в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано.

Вказане свідчить про те, що частина земної поверхні орієнтовною площею 923,49 га, самовільне використання якої інкримінують позивачу, не може вважатися земельною ділянкою в розумінні ч. 1 ст. 79, ст.79-1 ЗК України, у зв`язку із чим, відсутній один із обов`язкових елементів складу, а саме: об`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

Окрім того, пунктами а, в ст.12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Рішенням пленарного засідання сесії VІІ скликання Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області від 15 лютого 2019 року № 404-VІІ «Про надання у користування СВК «Родина» земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Плахтіївської сільської ради» вирішено: на період інвентаризації земель колективної власності КСП «Родина» та до моменту оформлення правоустановлюючих документів на землю, надати правоприємнику колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Родина», Сільськогосподарському виробничому кооперативу «Родина», у користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) загальною площею 923,49 га згідно з додатком. Встановити плату за користування земельними ділянками згідно додатку. Виконкому сільської ради підготувати та надати СВК «Родина» розрахунки плати за користування земельними ділянками (а.с.25).

Додатком до рішення Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської областівід 15.02.2019 року № 404-VІІ визначено перелік земель сільськогосподарського призначення, що надаються у користування СВК «Родина» на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, до якого входять: невитребувані земельні частки (паї) площею 168,12 га, загальна плата за земельну ділянку 417166,24 гривень; нерозподілені земельні ділянки площею 411,9 га, загальна плата за земельну ділянку 1022072,18 гривень; неприйнята спадщина, неоформлені земельні ділянки іноземних громадян, земельні ділянки громадян, знаходження яких невідоме, площею 158,37 га, загальна плата за земельну ділянку 392972,98 гривень; запроектовані дороги площею 72,5 га, загальна плата за земельну ділянку 179898,60 гривень; запроектовані лісосмуги площею 22,5 га, загальна плата за земельну ділянку 55830,60 гривень; землі консервації площею 38,5 га, загальна плата за земельну ділянку 35824,64 гривні; під виробничими дворами, будівлями, спорудами (за межами населеного пункту) площею 45,9 га, загальна плата за земельну ділянку 363114,90 гривень; під виробничими дворами, будівлями, спорудами (в межах населеного пункту) площею 5,7 га, загальна плата за земельну ділянку 227053,80 гривень; Всього 923,49 га, загальна плата за земельну ділянку 2693933,94 гривні (а.с. 26).

Зазначене рішення Плахтіївської сільської ради не скасовано, воно є чинним.

Відповідно до платіжних доручень, які надані позивачем, встановлено, що протягом 2019 року щомісячно платником СВК «Родина» на рахунок Плахтіївської сільської ради Саратського району сплачувалась плата за користування земельними ділянками: за січень 2019 року 230000 гривень (платіжне доручення № 824 від 27.02.2019 року); за лютий 2019 року 230000 гривень (платіжне доручення № 866 від 25.03.2019 року); за березень 2019 року 220000 гривень (платіжне доручення № 58 від 27.04.2019 року); за квітень 2019 року 230000 гривень (платіжне доручення № 1132 від 16.05.2019 року); за травень 2019 року 230000 гривень (платіжне доручення № 1126 від 25.06.2019 року); за червень 2019 року 230000 гривень (платіжне доручення № 1291 від 19.07.2019 року); за липень 2019 року 230000 гривень (платіжне доручення № 1421 від 28.08.2019 року); за серпень 2019 року 220000 гривень (платіжне доручення № 1489 від 26.09.2019 року); за вересень 2019 року 220000 гривень (платіжне доручення № 338 від 28.10.2019 року); за жовтень 2019 року 220000 гривень (платіжне доручення № 36188 від 20.11.2019 року); за листопада 2019 року 230000 гривень (платіжне доручення № 19111907 від 25.12.2019 року); за грудень 2019 року 2110000 гривень (платіжне доручення № 252 від 16.01.2020 року) (а.с. 39-48).

Довідкою Плахтіївської сільської ради Саратського району від 17.06.2020 року за № 286 підтверджується, що СВК «Родина» провела оплату за користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) загальною площею 923,49 га в повному обсязі в розмірі 2693933, 94 гривні за 2019 рік до бюджету Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.49).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, посилання в оскаржуваній постанові на те, що позивач ОСОБА_1 , як голова СВК «Родина», самовільно використовує земельні ділянки комунальної форми власності загальною площею 923,49 га на території Плахтіївської сільської ради, не підтверджено належними та допустимими доказами.

Також суду не надано будь-яких доказів, що зазначені земельні ділянки відносяться до земель комунальної форми власності, як це зазначено в постанові № 128/0016По/05/01/-20 від 24.03.2020 року, оскільки відповідно до державного акту серії ОД-02-012 він виданий на землі колективної форми власності.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як встановлено судом, зі змісту оскаржуваної постанови не можливо індивідуалізувати земельні ділянки площею 923,49 га, розташовані на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, як не можна це визначити і з долученого акту, складеного за результатами перевірки та з протоколу.

Отже, відповідачем суду не надано жодних письмових, фото- або відеоматеріалів, за допомогою яких зафіксовано порушення позивачем, не надано будь-яких інших доказів, на підставі якого винесено оскаржувану постанову, а із наданого акту перевірки та протоколу не можливо встановити, про які конкретно ділянки йде мова.

Як слідує з тексту норми ст.53-1 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення, пов`язана із самовільним зайняттям земельної ділянки, полягає в активних діях правопорушника, спрямованих на фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Отже, представником відповідача не доведено належними та допустимими доказами наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, а саме: об`єкту, об`єктивної та суб`єктивної сторони.

З вищевказаних підстав суд відкидає заперечення представника відповідача, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Пунктом 19 частини 1 ст. 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Частиною 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист , зокрема, шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Тому суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача на те, що постанова не є актом індивідуальної дії, оскільки не створює для суб`єкта жодних прав чи обов`язків.

Згідно з п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскаржувана постанова не є актом індивідуальної дії у розумінні ст.5 КАС України, оскільки не створює для суб`єкта жодних прав чи обов`язків та свідчить лише про відсутність у Головного управління компетенції щодо вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. За таких обставин, враховуючи викладене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відсутність доказів на підтвердження дотримання процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності та забезпечення його прав на об`єктивний та справедливий розгляд справи, суд приходить до висновку, що постанова № 128/0016По/05/01/-20 від 24.03.2020 року підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі - закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити. Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення № 128/0016По/05/01/-20 від 24.03.2020 року заступника Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання законодавства України про охорону земель в Одеській області Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 26 червня 2020 року.

Суддя А. І. Бучацька