Справа № 209/3581/19
Суддя: Байбара Г. А.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/3581/19
Провадження № 2-а/209/2/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

за участі секретаря Кулік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову № 1 від 27 вересня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн., у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оспорювана ним постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що він працює генеральним директором Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» та постанова про накладення на нього як посадову особу підприємства адміністративного стягнення за ч.1 ст. 165-1 КУпАПвинесена після спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності згідно статті 38 КУпАП;дана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне порушення, в якому наведено викривлену інформацію про не усунення позивачем порушення та його триваючий характер,хоча на думку позивача порушення мало разовий характер та було усунено в звітному періоді серпня 2017 року, а також з тих підстав, що постанова винесена за його відсутності, без належного його повідомлення про час та місце розгляду адміністративної справи, чим порушено його права, передбачені вимогами статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідач по справі подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , зазначивши у відзиві про те, що в ході документальної планової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» було встановлено порушення п.1.ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та в повному обсязі нарахування єдиного внеску, за перевіряємий період встановлено донарахування підприємством єдиного внеску в загальній сумі 127 663,20 грн, а саме у 2016 році - в сумі 689,90 грн., в 2017 році - в сумі 127 973, 30 грн. Підприємству нараховані штрафні санкції в сумі 31 715,46 грн.

До суду викликалися сторони та їх представники.

Позивач та його представник адвокат Команов Валерій Валерійович до суду не з`явився. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати адміністративну справу без його участі, у зв`язку раніше поданим клопотанням представника за його відсутності.

Представник відповідач до суду не з`явився, направивши суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

На підставі ст. 205 КАС України суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача, його представника та представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи з урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин справи, керуючись завданнями адміністративного судочинства, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив, що в період з 30.01.2019 р. по 12.08.2019 р. посадовими особами Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби було проведено документальну планову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», код за , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015р. по 30.09.2018р.

За результатами перевірки посадовими особами контролюючого органу було складено Акт від 19.08.2019 р. №102/28-10-46-17/05393043, в якому в підпункті 4 пункту 3.14.3. «Перевірка правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підрозділу 3.14. «Дотримання вимог іншого законодавства розділу ІІІ «Описова частина», аркуш 284 Акту) зазначено наступне: «Перевіркою звітів з єдиного соціального внеску, наданих ПАТ «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТКОМБІНАТ» за перевіряємий період встановлено самостійне донарахування єдиного внеску. Донараховані суми відображені в звітах з єдиного внеску у рядку 6 (4) табл.1 дод. 4 Звіту ЄСВ «Донараховано єдиний внесок у зв`язку з виправленням помилок, допущених у попередніх звітних періодах». При цьому зазначаємо, що рядки 6.4 «Сума виплат, на яку донараховано єдиний внесок» не заповнено. Донарахування у рядку 6 (4) табл.1 дод. 4 Звіту ЄСВ відображено у наступних періодах:

2016 рік- в сумі 689,90 грн.;

2017 рік- в сумі 126 973,30 грн.;

Відповідальність за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску передбачена п. 3 част.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (із змінами і доповненнями).»

Згідно висновків Акту від 19.08.2019 р. №102/28-10-46-17/05393043 (Розділ IV «Висновок» арк. 288 акту) зазначено, що перевіркою встановлено порушення платником податків п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо своєчасного та в повному обсязі нараховування єдиного внеску, за перевіряємий період встановлено донарахування підприємством єдиного внеску в загальній сумі 127 663,20 грн., а саме:

2016 рік - в сумі 689,90 грн.;

2017 рік - в сумі 126 973,30 грн.

На підставі висновків Акту від 19.08.2019 р. №102/28-10-46-17/05393043 щодо вищенаведеного порушення контролюючим органом було прийнято Рішення № від 12.09.2019 р. «Про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску», згідно якого до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» застосовано штрафні санкції в розмірі 31 715, 6 грн., яке підприємством не оскаржувалось.

Факт допущення Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат» порушення платником податків п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску загальнообов`язкове державне соціальне страхування» позивачем не заперечується, останній зазначив, що дане порушення підприємством було самостійно виявлено та усунуто шляхом донарахування суми єдиного внеску у наступних звітних періодах.

Даний факт самостійного донарахування підприємством сплаченої в неповному обсязі суми єдиного внеску у наступних звітних періодах підтверджено в Акті від 19.08.2019 р. №102/28-10-46-17/05393043та відображено у Додатку № 3 до Рішення № від 12.09.2019 р. «Про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску».

17.09.2019 р. головним державним ревізором-інспектором відділу планових та позапланових перевірок Офісу великих платників податків ДПС Ляпченко Н.Б. у приміщенні Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДПС за адресою: м. Дніпро, пр. О.Поля, буд. 57 було складено відносно позивача протокол № 2/28-10-50-14-17 про адміністративне порушення за ч.1 ст. 165-1 КупАП, за відсутності позивача.

У вказаному протоколі про адміністративне порушення зазначається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - генеральний директор ПАТ "ДМК" ОСОБА_1 вчинив правопорушення: порушено порядок нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: допустила несвоєчасне нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за липень 2017 року в загальній сумі 17 274,11 грн., чим порушено ч.1 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.1.ч.2. ст.6 Закону України від 08.07.2010 р. № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Дата, час і місце вчинення порушення: липень 2017 року (триваюче правопорушення, яке виявлено актом документальної планової виїзної перевірки від 19.08.2019 № 102/28-10-46-17/05393043 ПАТ «Дніпровський меткомбінат»51925, Дніпропетровської області, м.Кам`янське, вул. Соборна, 18-б. Станом на 17.09.2019 року правопорушення не виправлено і є триваючим.

Листом Офісу великих платників податків ДПС від 13.09.2019 р. № 1282/20/10/28-10-50-14 «Про складення, ознайомлення, підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення», позивача було запрошено з`явитися 17.09.2019 р. о 10-00 год. до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДПС за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 57, каб. 241 для складання, ознайомлення, підписання та отримання протоколів та надання пояснень.

Як вбачається із наданих позивачем письмових доказів, даний лист було надіслано засобами поштового зв`язку на адресу ПАТ «Дніпровський меткомбінат», яке отримано підприємством 17.09.2019 р. о 17:21:00.

Листом від 17.09.2019 р. № 1683/10/28-10-50-14 Офісом великих платників податків ДПС на адресу ПАТ «Дніпровський меткомбінат» було надіслано протокол № 2/28-10-50-14-17 про адміністративне правопорушення від 17.09.2019 р., який надійшов на адресу підприємства 27.09.2019 р.

Одночасно 27.09.2019 р. об 11:35 год. на адресу ПАТ «Дніпровський меткомбінат» засобами поштового зв`язку надійшов лист Офісу великих платників податків ДПС від 25.09.2019 р. № 2944/10/28-10-50-14 «Запрошення на розгляд справи про адміністративне правопорушення», згідно якого позивача запрошено на засідання комісії з розгляду адміністративної справи по протоколу № 2/28-10-50-17-17 від 17.09.2019, яке відбудеться 27.09.2019 р. в приміщенні Офісу великих платників податків ДФС за адресою: вул. Дегтярівська, б.11-г, м. Київ, 04119.

Отже, із наявних у справі матеріалів вбачається, що контролюючим органом не було забезпечено позивачу як особі, що притягається до адміністративної відповідальності, його право взяти участь у складенні, ознайомленні, підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення, надання пояснень, а також взяти участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, через несвоєчасне повідомлення контролюючим органом про дату та час розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач у момент вчинення правопорушення працював на посаді генерального директора Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат».

Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» як роботодавець є самостійним платником єдиного соціального внеску, є страхувальником, який відповідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зобов`язаний сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» (далі - Закон № 2464) підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами є платниками єдиного внеску.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Положеннями частини 8 статті 9 зазначеного Закону № 2464 передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пункті 4, пункті 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

За змістом частини 11 та частини 12 статті 9 Закону № 2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом; єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Частиною першою статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) передбачена адміністративна відповідальність за порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" і "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України.

Статтею 234-2 КУпАП передбачено, що органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані зокрема з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ( стаття 165-1 ). Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники.

Відповідно до частини 1 статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно частини другої статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно частини першої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення, є закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу ( п.7 ч.1 ст. 247). За наявності такої обставини провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Частиною першою статті 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Частиною першою статті 284 КУпАП визначено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу про адміністративне судочинство України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Системний аналіз вищенаведених норм права та аналіз фактичних обставин справи свідчить, що оскаржена позивачем постанова про накладення адміністративного стягнення цих вимогам не відповідає.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вбачається, що позивачем, як керівником підприємства, було допущене порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: допущено несвоєчасне нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за липень 2017 року в загальній сумі 17 274,11 грн.

Вказане діяння підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 165-1 КУпАП.

Згідно постанови №1 про накладення адміністративного стягнення від 27.09.2019 року позивач притягується до адміністративної відповідальності за нарахування та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування не в повному обсязі в липні 2017 року в сумі 17 274,11 грн, яку самостійно донараховано та задекларовано у наступному звітному періоді.

Проте, вказане порушення не мало характеру триваючого, бо було усунуто підприємством ПАТ «Дніпровський меткомбінат» самостійно в наступному звітному періоді - серпні 2017 року.

Згідно Додатку № 3 до Рішення № від 12.09.2019 р. «Про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску» періодом, в якому допущено порушення в частині неповного нарахування та сплати ЄСВ на суму 17 274,11 грн. є липень 2017 р., період, у якому виправлено помилку - серпень 2017 р.

Згідно Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування(Форма № Д4 (місячна)) за серпень 2017 р., поданого 20.09.2017 р., самостійно донараховані суми з ЄСВ відображені у рядку 6 (4) табл.1 звіту.

Крім того, донарахована суми ЄСВ за липень 2017 року була сплачена ПАТ «Дніпровський меткомбінат» до бюджету 07.09.2017 р. згідно платіжного доручення № 5043 від 07.09.2017 р, що відповідачем не спростовано.

У зв`язку з викладеним вище, суд погоджується із доводами позивача про те, що в даному випадку, виходячи із суті обов`язку по щомісячному нарахуванню, обчисленню та сплаті єдиного внеску у встановлені законодавчо граничні терміни виконання цього обов`язку, його невиконання з боку платника єдиного внеску є разовим порушенням та на дату складення протоколу про адміністративне порушення дане порушення вже було самостійно усунуто платником самостійно.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття триваючого правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, що пов`язані з тривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують Закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

На дату винесення спірної постанови про накладення адміністративного стягнення з дати вчинення позивачем правопорушення минуло більше двох років.

З огляду на те, що правопорушення, вчинене позивачем, не носить характер триваючого, було усунуто платником єдиного внеску в вересні 2017 р. шляхом донарахування, сплати та декларування недоплаченої суми ЄСВ, є безпідставним посилання відповідача на те, що станом на 17.09.2019 р. правопорушення не виправлено і є триваючим.

Аналогічна правова позиція щодо разового характеру правопорушення, що полягає у порушені порядку сплати ЄСВ, наведена Верховним Судом у постанові від 11.12.2018 р. у справі № 242/924/17, в якій Верховний суд дійшов висновків, що несвоєчасна сплата ЄСВ не є триваючим порушенням.

За наведених обставин на час винесення спірної постанови відповідача закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у частині 1 статті 38 КУпАП, що має наслідком протиправність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.1 ст. 165-1 КУпАП.

Окрім того, із матеріалів справи вбачається, що при винесені оскаржуваної постанови Відповідачем було порушено приписи ч.1 ст. 268 КУпАП, а саме через несвоєчасне повідомлення про дату та час розгляду адміністративної справи позивачу не було забезпечено можливості реалізувати своє право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу вчиненого ним адміністративного правопорушення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у розгляді адміністративної справи, користуватись правовою допомогою захисника під час її розгляду, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КУпАП.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року.

Як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

Таким чином, не роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення її процесуальних прав або ж відсутність відповідної відмітки про неможливість реалізації роз`яснення таких, розгляд справи про адміністративне правопорушення без участі позивача, за відсутності доказів його своєчасного повідомлення про дату та час такого розгляду, є завадою для забезпечення справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та захисту прав особи під час такого розгляду.

Недодержання контролюючим органом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення має наслідком протиправність винесеного за результатами такого розгляду рішення.

Згідно з частиною першою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Підсумовуючи зазначене, враховуючи наявні матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд вважає, що позов є таким, що підлягає задоволенню, оскільки оспорювану постанову у справі про адміністративне правопорушення було винесено з порушенням вимог ст.ст. 38, 268, 280 КУпАП, а саме без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її належного своєчасного повідомлення, без врахування всіх обставин справи, тому провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП підлягає закриттю у відповідності до п.7 ст. 247 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений статтею 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 243 - 246, 255, 286 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову № 1 про накладення адміністративного стягнення від 27 вересня 2019 року в.о. начальника Офісу великих платників податків ДПС про притягнення генерального директора Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 165-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення генерального директора Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 165-1 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.А. Байбара.