Справа № 607/5816/20
Суддя: Дуда О. О.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2020 Справа №607/5816/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дуди О.О.

за участю секретаря Кривінської Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК №2306060 від 28.03.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК №2306060 від 28.03.2020 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2306060 від 28.03.2020 його притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. У зв`язку з тим, що дана Постанова під розписку працівниками поліції не вручалася, вважає строк на оскарження постанови не є пропущеним. Позовну заяву здано на відділення поштового зв`язку - 30.03.2020 року. Вказана Постанова у справі про адміністративне правопорушення була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки інспектора є несправедливими, недоведеними, необгрунтованими і такими, що не відповідають дійсності. Постанова про адміністративне правопорушення серії по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню з наступних міркувань. Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Звертаю увагу суду, на те, що доказів керування транспортним засобом немає, вважає, що жодного порушення з його сторони допущено не було. Також зазначаю, що докази порушення в матеріалах справи відсутні. Будь-які сумніви мають тлумачитись на користь особи як недоведеність події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до положень ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5- рп/2015 словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно- територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо. Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова не може бути винесена без пояснень суті порушення, без достатніх та належних доказів, свідків, засобів фіксації на підставі лише суб`єктивної думки патрульного поліцейського, форма постанови також має відповідати затвердженій. При цьому, згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь- які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обгрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави. Вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на Позивача суб`єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси Позивача. У відповідності до ч. 4 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору. У відповідності до постанови Пленуму ВАСУ «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» від 23.01.2015 № 2, отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір. На підставі викладеного, просить поновити строк на оскарження Постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2306060 від 28.03.2020 року. Визнати протиправною та скасувати Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2306060 від 28.03.2020 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву, згідно якої просив справу слухати за його відсутності.

Представник відповідача Климчук О.І. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову. Вважає, що працівниками Управління патрульної поліції у Тернопільській області обґрунтовано складено постанову у справі про адміністративне правопорушення.

З поданих письмових пояснень вбачається, що у відповідності до ст.162 КАС України повідомляє, що відповідач позов не визнає, заперечує проти нього та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Як вбачається з оскаржуваної постанови, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2306060 від 28 березня 2020 року, позивач 26 березня 2020 року о 02 год. 50 хв. керував автомобілем марки MERCEDEZ-BENZ VITO д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Будного 22А у м. Тернополі, який мав технічні несправності, а саме не працював правий сигнал гальмування, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП. Як вбачається з відеозаписів з нагрудних відео реєстраторів поліцейських, позивач підтверджує факт того, що в автомобілі не працює правий сигнал гальмування. Таким чином, позивач визнає свою вину в повному обсязі. Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно п.10 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року (далі Інструкція), під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно ст. 278, 279, 280 КУпАП позивачу повідомлено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Після чого поліцейськими позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, положення статтей 307, 308 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287, 289 КУпАП, що підтверджується відеозаписом. Після ознайомлення з положеннями вищезазначених статей, жодних клопотань з сторони позивача не находило. Постанова винесена на місці з дотриманням норм ст.283, 251, 252 КУпАП. У відповідності до ст. 285 КУпАП позивача негайно після розгляду справи ознайомлено з змістом постанови, після чого запропоновано отримати копію постанови, про що поставити підпис у відповідній графі. Ч. 4 ст. 258 вказує, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення включно з тими, відповідальність за які передбачена ст. 122 КУпАП. Згідно п.5 ч.1 ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим кодексом. Згідно ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» одним із основних повноважень поліції є у випадках, визначених законом, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання. Таким чином, інспектор роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенант поліції Кривокульська О.Р. виносячи постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , діяла в межах наданих їй законом повноважень. Відтак підстави для визнання її дій з приводу винесення оскаржуваної постанови, як і визнання протиправною самої постанови, відсутні. Просить суд долучити до матеріалів справи диск з фрагментами відеозаписів з нагрудного відеореєстратора, якими зафіксовано хід розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови, оскільки посилання на відеофіксацію міститься в оскаржуваній постанові. Таким чином, факт правопорушення доведений, оскаржувана постанова складена уповноваженою особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч. 1 ст. 121 КУпАП, постанова складена на місці, що стверджується з матеріалів справи. У відповідності до п. 6.1.7.2 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» сигнали гальмування мають вмикатися під час приведення у дію відповідних органів керування гальмівних систем та функціонувати у сталому режимі весь період гальмування. Крім того, п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України на водія покладений обов`язок бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, а також не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі. Згідно п. 2.3 д) ПДР України водій транспортного засобу зобов`язаний своїми діями не створювати загрози безпеці дорожнього руху. Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями). Згідно з п. 1.1. ПДР. ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Враховуючи, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і, відповідно, його експлуатація пов`язана з підвищеною небезпекою для учасників дорожнього руху, він завжди повинен бути у справному стані. Згідно п.5 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі. Відповідно до п.2.3 а) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу. Особливу увагу слід приділити перевірці систем транспортного засобу, від яких залежить безпека руху - гальмової системи, рульового керування, приладів зовнішнього освітлення і сигналізації тощо. Згідно п. 31.6 (б) ПДР України забороняється подальший рух транспортних засобів у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів. Відповідно до коментарів до п. 31.6 (б) Правил дорожнього руху України в редакції 2016 року, узгоджених з ЦБДР та АС при МВС України, вимоги вищезазначеного пункту ПДР України передбачають не тільки заборону експлуатації транспортних засобів при перелічених несправностях, але й взагалі руху, що обумовлено необхідністю забезпечення безпеки дорожнього руху та попередження виникнення дорожньо-транспортної пригоди. З огляду на викладене немає законних підстав для скасування постанови, а тому у задоволенні позову слід відмовити. У відповідності з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.2 ст.79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Додаткові пояснення, доводи та заперечення будуть надані представником відповідача безпосередньо у судовому засіданні в порядку ч.3 ст.44 КАС України. За таких обставин, на підставі вищевикладеного просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши думку представника відповідача, оглянувши відеозапис, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

З постанови в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2306060 від 28.03.2020 року, вбачається, що водій ОСОБА_1 28 березня 2020 року о 02год. 50хв. в м. Тернополі по вул. Будного, 22А водій керував т/з у темну пору доби мав технічну несправність зовнішніх освітлювальних приладів, а саме не працював правий сигнал гальмування, чим порушив п.31.6 (б) ПДР України забороняється керувати транспортним засобом у темну пору доби в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП, порушення водієм правил керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340 грн.

Згідно п. 31.6 (б) Правил дорожнього руху України, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобовязані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

На підставі п. 3) ч. 2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП визначено завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Відповідно до статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оскільки з позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивачем пропущено установлений ч. 2 ст. 99 КАС України строк з поважних причин, тому вважаю, що є підстави для поновлення позивачу строку звернення до суду.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року суд вважає, що ОСОБА_1 не виконував функцій водія автомобіля за обставин, описаних у протоколі, а отже висновки щодо результатів його медичного огляду на стан сп`яніння вважаються недійсними на підставі пункту 2 розділу І Інструкції та ст. 266 КУпАП, оскільки складені з порушенням їх вимог, котрі чітко вказують на те, що такий огляд може бути проведений лише щодо водія транспортного засобу.

Відтак, доказами по справі не підтверджується факт керування автомобілем ОСОБА_1 28.03.2020 року о 02 год. 50 хв.

За таких обставин, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 5,77, 99, 241-243, 250, 255, 257, 271, 286, 297, п.п. 15.5 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, ст.ст. 33, 122, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Поновити позивачу строк звернення до суду для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (вул. Котлерявського, 24 м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК №2306060 від 28.03.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу задовольнити, наведену постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, яким повне рішення не було вручене у день його проголошення, у той же строк з дня його вручення.

Головуючий Дуда О.О.