Справа № 760/9038/20
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/9038/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Машевській О.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 2 роти № 6 Управління патрульної поліції у м. Києві Іванова Володимира Володимировича, третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

10.04.2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 2 роти № 6 УПП у м. Києві Іванова В.В. про скасування постанови, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 08.04.2020 року інспектором Івановим В.В. було складно постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2358074, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., за перевищення встановленого обмеження руху більше як на 20 км/год., тобто за порушення п. 12.4 ПДД України.

Вважає, що з постанови вбачається, що відповідачем не встановлено жодного доказу вини позивача.

Зазначає, що в п. 6 постанови є позначення «трукам 000454», про те встановити значення цього позначення, в тому числі, чи є це будь-яким технічним засобом, за допомогою якого здійснено фіксування правопорушення, неможливо.

Перелік засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затверджений Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 05.04.2012 року № 437 «Про затвердження засобів вимірювальної техніки та внесення змін до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки».

При цьому, в Переліку відсутній технічний засіб під назвою під назвою «трукам 000454».

З поміж іншого, Перелік містить в собі Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM фірми Laser Technology, Inc., США, проте, на переконання позивача, даний прилад є відмінним від зазначеного в постанові «трукам 000454».

Крім того, зазначає, що винесення постанови супроводжувалося грубим порушенням процесуальних вимог. При винесенні оскаржуваної постанови позивачу його права роз`яснені не були, про що зокрема свідчить відсутність відповідної відмітки у постанові, та було позбавлено можливості надати свої письмові пояснення, що пояснюється специфікою оскаржуваної постанови. Також не було здійснено передбаченого Інструкцією «представлення», не надано можливості надати пояснення. Розгляд справи про адміністративне правопорушення в цілому не здійснювався, відповідачем після перевірки документів було вручено заздалегідь виготовлену постанову.

Також вважає, що нескладання протоколу про адміністративне правопорушення є порушенням порядку притягнення до адміністративної відповідальності.

Тому просить суд ухвалити рішення, яким скасувати постанову серії ЕАК №2358074 від 08.04.2020 року, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.04.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та залучено до участі у справі Департамент патрульної поліції як третю особу, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору.

В ухвалі учасникам справи було визначено строк на подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень.

Відповідач копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками отримав (а.с. 21), відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Частиною 6 цієї статті визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

28.05.2020 року від третьої особи до суду надійшли пояснення на позовну заяву, з яких вбачається, що 08.04.2020 року екіпажем «Рубін» за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер TC000454) було виявлено порушення ПДР, а саме, що ОСОБА_1 - водій транспортного засобу «NISSAN LEAF», з д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись о 12:22 год. по вул. Борщагівська, 11б в м. Києві, зі швидкістю 81 км/год. перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 31 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР.

У зв`язку з цим було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

До постанови в якості доказу долучено відео, здійснене за допомогою TruCAM LTI 20/20 TC 000454, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлені ПДР обмеження швидкісного режиму для населеного пункту.

У пояснення також зазначено, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-MI/-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 2020 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/18031, чинного до 15.01.2021 року, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС000454 є придатним до застосування.

Вважає, що покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Використання TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управлінь патрульної поліції у м. Києві та областях ДПП, запроваджено листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04.10.2018 року.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Розгляд справ покладено на органи Національно поліції.

Справа відносно позивача була розглянута інспектором у його присутності на місці зупинки транспортного засобу.

Тобто, оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача в порядку визначеному КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням всіх обставин у справі.

Просить суд у задоволенні позову відмовити.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 08.04.2020 року інспектором Івановим В.В. було складно постанову, серії ЕАК №2358074, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 12.4 ПДД України (а.с. 11).

Згідно з п.п. 3, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.ч. 1-3, 5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Позивач посилається, що відповідачем не встановлено жодного доказу вини позивача. Зазначає, що в п. 6 постанови є посилання на «трукам 000454», проте, встановити значення цього позначення, в тому числі, чи є це будь-яким технічним засобом, за допомогою якого здійснено фіксування правопорушення, неможливо.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач по справі - до інспектор батальйону № 2 роти № 6 УПП у м. Києві Іванов В.В. відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, будь-яких доказів суду не надав.

Разом з тим, в своїх поясненнях, що надійшли до суду 28.05.2020 року, представник ДПП посилається на те, 08.04.2020 року екіпажем «Рубін» за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер TC00454) було виявлено порушення ПДР, а саме, що водій ОСОБА_1 , рухаючись о 12:22 год. по вул. Борщагівська, 11б в м. Києві на транспортному засобі «NISSAN LEAF», д.н.з. НОМЕР_1 , зі швидкістю 81 км/год. перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 31 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР та у зв`язку з чим було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

До пояснень в якості доказу долучено відео, здійснено за допомогою TruCAM LTI 20/20 TC 000454, на якому, як зазначено в поясненнях, зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлені ПДР обмеження швидкісного режиму для населеного пункту (а.с. 48).

Однак на доданому DVD диску із зафіксованим за допомогою TruCam LTI 20/20 № 000454 правопорушенням, покази якого оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляду справи про адміністративне правопорушення, міститься файл розміру 174 байт, створений 03.07.2019 року, змінений 11.10.2019 року. Відео, на якому 08.04.2020 року було б зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, про яке йдеться у поясненнях, відсутнє.

Таким чином, всупереч вимогам ст. 77 КАС України суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото - чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 08.04.2020 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 2 роти № 6 Управління патрульної поліції у м. Києві Іванова Володимира Володимировича, третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2358074, від 08 квітня 2020 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві Івановим Володимиром Володимировичем (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. та закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 122 КпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: